Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hvordan går det?
Fint. Takk, Sir. Og du?
Bare bra. Sitt ned.
Egennavn
er et navn gitt til en person, sted,
- eller? - Ting!
- Felles? - Betegnelse!
Substantiv.
Og hva, abstrakt?
Substantiv!
Beklager.
Hvorfor danser han som en jente?
Noen ganger lukker jeg øynene og ser meg selv på en stor scene.
Jeg var 5 år gammel da jeg oppdaget ballett.
Ballett er ikke tillatt i Nigeria.
Folk tror at det ikke er for gutter.
Rolig, saktere.
Men jeg hører ikke på dem, Jeg bare fortsetter å danse.
...hoder og ned! Alle må jobbe for å komme seg ned sammen.
Er vi ikke er like jevne, har vi ikke begynt.
Seks, fem og seks, og syv og gå.
Det er drømmen min, og jeg må følge den.
...og to, og tre, og fire.
Takk for at du tok deg tid i dag.
Vi ønsket å snakke med deg om Anthony, sønnen din.
Vi så ham på Instagram og på nyhetene.
Det var utrolig at den videoen gikk viralt.
Du kan se den lidenskapen. Det kom virkelig godt frem.
For meg er det ilden i magen.
Han brenner helt klart for dette, sant?
Han har så mye naturlig talent som vi er interessert i på skolen.
- Du må være veldig stolt. - Jeg er veldig stolt av ham.
Det er litt spennende, men skremmende
å tenke på den lille gutten din så langt hjemmefra.
- Hvor lenge blir du? - Jeg vet ikke.
Babyen min, ro deg ned.
Rolig, vi skal klare det.
Hånden min skjelver, åpne den raskt.
- Ah! - Er det der?
Ja.
Det er det! Det er det, det er det!
Hei! Takk Gud!
Er det øyenbrynene mine? Ser rare ut.
Se hvor pent smilet ditt er.
Feit. jeg er feit.
Du har runde kinn.
- Og det liker jeg. - Barnestudenten.
Barnestudent Madu Mmesoma Anthony.
Chisom vil savne deg masse.
Broren din kommer til å savne deg.
Wow.
Vi samles i Faderens, Sønnens og Den Hellige Ånds navn.
Amen.
Velsignede frelser, vi takker deg. Vi tilber deg.
Vi opphøyer ditt navn.
Fader, vi er her for å takke deg mer
for det du har gjort for oss.
- Du overrasket oss med gode nyheter. - Ja, Herre.
- Måtte ditt navn æres. - Amen.
- Måtte ditt hellige navn bli opphøyed. - Amen.
- Måtte ditt hellige navn prises. - Amen.
- I Jesu Kristi navn. - Amen.
Takk Gud for alt han har gjort.
Hvis den er slik...
kan du stramme mer. Du kan løsne den og.
En dag begynte sønnen min å danse.
Jeg trodde det kanskje var en slags hobby, uten noen fortjeneste.
Men etter hvert som tiden går, begynte jeg å tenke at denne greia
er noe man må omfavne, akseptere, sette pris på.
Dessverre var stedet hvor Anthony trente her utrygt.
Det var et farlig sted.
Vi valgte å trekke ham.
Jeg er takknemlig for at Gud har gitt ham muligheten til å være der.
Du tar denne, fjerner denne mutteren her.
Du bruker denne.
Seriøst?
Chisom.
Hva skjedde?
Du har ikke snakket med meg.
Jeg føler med den yngre,
fordi de er akkurat som tvillinger.
De er alltid sammen.
Når han drar, vet jeg ikke hvordan han tar det.
Jeg er glad at han reiser,
men jeg har også sympati for den yngre.
Jeg kan ikke tro at jeg skal begynne på skole i England
i sju år.
Det er en flott mulighet.
Dette er vinterluene mine, som man sier.
Og... ja.
Jeg er faktisk glad for å forlate skolen
på grunn av mobbing og alt.
I det minste vil det stoppe.
Mamma kommer til å savne meg mest.
Jeg er veldig, veldig nær henne, og...
ja.
Vi snakker alltid sammen.
Og også, min bror.
Alltid... noen ganger har vi problemer,
men vi snakker med hverandre, så...
Dekket er borte.
Har du kun småpenger, bytt dekk.
Om det kommer penger så.
Er det penger, skal jeg bytte denne maskinen.
Det er ingen penger.
Hvordan er det med barna dine?
- Alle har det bra. - Håper de har det bra.
Sønnen min, han fikk et stipend.
Der borte?
- Han fikk stipend i utlandet. - Hvem tar ham dit?
- Hans Gud og oyinbo. - Oyinbo?
Så det er bare dans som tar ham dit?
Bare dans.
Jeg takker Gud.
Greit. Takk, min Herre.
Det er akkurat det samme.
- Samme afroen som forrige gang. - Ok.
Jeg drømte at jeg døde.
Jeg begynte å tenke, hvis jeg dør, hvem skal begrave meg?
Hvem tar meg med hjem?
Men siden jeg har de gode nyhetene om sønnen min,
hvis jeg dør i morgen, vil jeg dø i god tro.
Ingen frykt mer.
Løftet jeg gir til min mor og min familie er...
Jeg vil aldri svikte dem.
For han er en kjempegod fyr
High five. Gi meg en high five.
For han er en kjempegod fyr
Og det sier vi alle sammen
Hipp, hipp, hipp, hurra!
Nei, du bør vente!
Jeg har sett dette komme i flere år da jeg mistet faren min.
Jeg spådde at det ville komme, og det kom.
Og den dagen danset han der.
Og han danset en spesiell dans i min fars begravelse.
Så på grunn av det sier jeg "J"!
J!
- E! - E!
- S! - S!
- U! - U!
- Trygg reise. - Ja.
S!
Jesus!
- Oya, ta. - Mmesoma, det er jeg som
vil savne deg.
Jeg vil savne babyen min!
Spis, spis.
Alle de wahala Mmesoma pleide å...
Oya, gni meg på magen!
- Mamma, takk, takk. - Ser deg.
- Ser deg. Fanger deg. - Ha det.
Se hodet mitt.
Gå til sengs.
I morgen drar vi tidlig.
Nna, god natt.
Din siste natt med oss her.
Ingen god natt?
Mamma, god natt.
Greit. God natt. Drøm søtt.
Greit.
Vet du at i dag er siste gang vi sitter sammen slik?
Etter nå skal du til flyplassen.
Jeg vil virkelig savne deg.
Men er glad på dine vegne.
Jeg er glad, min sønn.
Takk for at du gjorde meg stolt.
Det eneste jeg ber deg om er
å vite hva du drar dit for.
Vite hva du drar dit for. Ikke glem hvor du kommer fra.
Vær så snill, ikke glem hvor du kommer fra.
- Jeg vil savne deg masse. - Jeg og.
Dine søsken vil savne deg.
- Jeg og. - Din far vil savne deg.
- Anthony! - Mor!
Oya, la oss dra. Det er på tide.
La oss dra.
Noen burde slå av lyset.
Pass på at du låser døren godt.
Anthony skal til flyplassen!
God tur. Vær en god gutt, ikke sant?
- Ja. - Ha det.
Ha det.
Husk moren din.
Babyen min...
Jeg kommer til å savne deg. Jeg kommer til å savne deg, gutten min.
Vi må rette alt for hånd.
Vær tålmodige. Vi er litt trege, men prøver å være så raske vi kan.
Han elsker deg... Han er ikke tapt.
Hører du? Han er ikke borte.
- Han er bare på reise. - Det er greit.
Ikke bekymre deg. Når han lander, vil han ringe.
Greit?
Damer og herrer, fremre flydør er nå lukket
i forberedelse til avreise og krysssjekk.
Hei, na!
Savner du broren din?
Ikke bekymre deg.
Hvis de når nå, vil de ringe.
For de av dere som besøker, Velkommen til Storbritannia
og Londons Heathrow flyplass.
ELMHURST BALLETTSKOLE
Vi hadde 527 unge mennesker til audition for en plass på Elmhurst.
OPPNÅ, BLOMSTRE, GÅ FORBI
Og faktisk, for hver unge person i rommet,
er det ti mennesker bak deg som gjerne vil sitte der du er.
Så jeg vil at dere skal huske
hvor utrolig det er at dere har kommet hit.
La oss applaudere våre nye studenter.
Mmesoma!
- Hei, mamma. - Nna!
- Hvordan har du det? - Fint.
- Er du på skolen din nå? - Ja.
Å! Gutten min!
Er dette rommet ditt?
- Mamma, se sengen min. - London-gutt! London-gutt!
- Og bordet. - Jeg liker huset ditt.
Takk skal du ha.
- Har du spist? - Ja, mamma.
- Er du ok? - Ja.
Ringer deg senere i kveld.
- Ring meg, la oss snakke, ok? - Ok.
- Ha det kjære. - Ha det.
Jeg kommer til å bo med mange barn som jeg aldri har møtt før.
Og... ja.
Jeg er bekymret for om jeg kanskje ikke passer inn.
Og sett.
Bare sakte ut av sirkelen.
To... litt raskere.
Tre. Fire. Og vis det allongé.
Det er en fjerde.
Stopp om det gjør vondt.
Hvis du føler en varm følelse i musklene,
er det en god følelse.
Hvis det brenner, er det en ikke så god følelse.
Fortsett å presse opp. Opp.
Du kan slutte hvis det gjør for vondt.
Vil du spille?
Nei.
- Er du sikker? - Ja.
Femte. Relevé.
Andre siden.
Så jeg skal begrense hoftene litt.
Ja. Så du kan holde dem der de skal være.
Er dette litt vanskeligere nå?
Ja? Der ja.
Du må kontrollere det med musklene.
Jeg er ute av veien.
Sterk i kjernen, gutter!
Sånn ja.
En til a la seconde!
Greit, greit.
Anthony.
Skal låne deg litt.
Greit. Lær å manipulere dette.
Det som skjer er at du er ganske god til å rette det opp,
men så lar du deg rive med
og går, å, tilbake hit igjen.
Så det å opprettholde det.
Det er mye styrke!
Ja?
Bør ikke være noen feil.
Er det vanskelig, vent til sommershowet,
da begynner vi med vanskeligere ting.
Det blir mye mer intenst.
Noen sier at jeg aldri vil klare det.
Hva om de har rett?
Hver gang jeg tenker på hvordan jeg har blitt mobbet i årevis,
gjør det meg veldig trist.
Og det gjør at jeg ikke reagerer på folk slik jeg skal.
Ja, jeg pleide å være sånn... Jeg vil bare være alene.
Ja.
Det tankene mine sier meg er at noen ganger...
alt kommer til å bli bra.
Hei, mamma, god kveld.
God kveld. Hvordan har du det?
Du har det bra nå, sant?
Ja.
Bra.
Husk avtalen vår. Vær en god gutt, ok?
Du vet vi har en avtale?
- Du ga ditt ord, ikke sant? - Ja.
Husk alltid hvor du kommer fra, hører du?
Ja.
Morgenen før du går ut, ber du, ok?
Ja. Ja.
Vi ber for deg her.
Ja.
- Ikke glem, ok? - Ja. Ja, mamma. Ja, mamma.
Si hei til Anthony.
Hei.
Du ser ut som...
Hvor er du nå?
- Hjemme. - Hva gjorde du?
Du prater som en gammel oyinbo.
- Jeg bare... - Du snakker med moren din, vær så snill.
ET MONSTER ROPER
- Farger du fortsatt? - Ja.
Vis meg.
Denne fyren er en pointe.
- Å, ja. - Svarte sko.
Ja, bare første posisjon.
Viser den alle posisjoner?
Ja. Dette er sissonne.
Hvor fikk du den?
- Det var en gave. - Wow.
- Det er faktisk veldig kult. - Ja.
God natt.
Er Bob Marley nigerianer?
Bob Marley? Jeg tror det.
Ja, jeg liker Bob Marley.
- Ja? - Ja.
- God natt. - God natt.
God natt, Sam.
Fem, seks, syv, gå.
Det var så gøy!
Kan du lære oss litt nigeriansk?
- Hvordan? - Fortell oss noen ord.
Hva er "hei" på nigeriansk?
- Hei. - Hei.
- Ja. Det er det samme. - Helt det samme?
Ja.
Se på Sam. Jeg sendte det til min mor.
Du bare tok et frekt bilde av meg?
Jeg skal sende det til min mor.
I grunnen, Anthony,
når jeg sentrer til deg eller Bert, skal du skyte den.
Vet du hvordan?
Der, ja.
Bra, Anthony.
Gå gå!
Fint.
Som mye av Europa,
utviklet angelsakserne en måte å fastslå bevis på
som brukte kraften til elementene...
vann og ild.
Om du ble mistenkt for en forbrytelse,
ble du utsatt for en ritualisert,
men smertefull og farlig test:
Prøvelse ved ordal.
- Hvor lenge... - Nei!
Nei!
Vi skal se på kriminalitet og straff
i en epoke vi kalte renessansen eller gjenfødelsen, fordi det er fransk,
som er 200 år, 1500 til 1700.
Så skal vi se på 1700- og 1800-tallet.
Og til sist, kriminalitet og straff i det moderne Storbritannia.
Kan du bare skrive et notat?
Jeg kan ikke se hva som står på tavlen.
...de epokene i boken din.
Nei, ikke den.
Lav demi plie. En, en to.
Strekk tre, fire.
Og fem, seks.
Sju og åtte.
Opp. En, to.
Ned. Tre, fire.
Dégagé a la seconde. Seks.
Ned. Syv, åtte.
Greit. Tendus.
Takk.
Åpne øynene, Anthony.
Øynene dine er veldig, veldig viktige.
Det er en bedre idé å ikke...
Øynene mine gjør vondt.
- Beklager? - Øynene mine gjør vondt.
- Har du vondt i øynene? - Ja.
Å, ok. Det var leit å høre.
- Har det vart hele morgenen? - Ja.
- Greit. Har du sovet godt i natt? - Ja.
Når... hvor lenge siden er det du landet i dette landet?
- Når var det... - To uker siden.
- To uker siden? Greit. - To uker. Ja.
Så, du... det er nok kanskje å venne seg til
et annet land og annerledes klima
og den forskjellige luften og maten og alt dette.
Det kan ha en effekt.
Hvis du er bekymret, så drar vi til helse- og velværesenteret senere,
greit?
Greit, sjef.
Takk, takk, takk...
- Går det bra? Bare slapp av. - Ja.
Kan du lese den minste linjen som er tydelig for deg der for meg?
K, R, N?
Kan du prøve, å gjette noen av de på linjen nedenfor?
- Ikke egentlig. - Ikke egentlig.
Det er helt greit.
Det kommer litt lys inn.
Ok, bare rett frem et sekund. Det er det vanskelige.
Hold hodet i ro. Du gjør en perfekt jobb. Det er bra.
Bra gjort.
På et tidspunkt har du hatt en...
en slags bakterie, hvis du vil, kalt toksoplasmose,
og det har påvirket netthinnen på baksiden av øynene dine.
Vanskelig å vite nøyaktig når.
Det kan ha vært kort tid før eller etter at du ble født.
Netthinnen er biten i øyet som fungerer som et kamera,
som filmen eller brikken i et kamera.
Så, det er biten som gjør lyset til en melding.
Det høyre.
Øynene dine er veldig, veldig viktige.
- Takk. - Takk. Ha det.
Ha det, mor. Hallo?
Han ble undersøkt av en lokal optiker,
og tilstanden hans er ganske langvarig.
Han ser ikke ut til å ha så veldig mye syn på høyre øye,
så han er blitt henvist til NHS til en spesialist.
I mellomtiden har vi en lærer som kommer inn, Judith,
og hun kommer til å begynne å jobbe med Anthony på en-til-en-basis.
Og vi har en psykisk helsesøster som han kan få tilgang til
hvis han trenger det.
Hva er problemet? Hva kan forårsake disse arrene?
Som da de tok... da de tok...
da de tok et bilde,
som, de tok et bilde bak, som,
litt som bakerst i øyet mitt.
Ja.
- Ikke bekymre deg, det går bra, ok? - Ja.
Jeg mener, det kommer til å forstyrre meg noen ganger.
Jeg håper du ikke er redd.
Jeg er det.
Hvorfor?
Fordi det kan være et punkt hvor jeg ikke kan være i stand til å for eksempel danse.
- Er du seriøs? - Ja.
Det kan være...
Jeg er redd det kommer til å bli...
det kommer til å påvirke meg i dansen min.
Herregud.
- Ikke bekymre deg. Du blir bra, ok? - Ja.
Gud kan gjøre alt.
Gud vil ikke tillate at øyet blir et problem for fremtiden din.
Det er faktisk min feil.
Jeg er stille når jeg er trist. Jeg liker ikke å snakke med noen.
Så da det begynte, sa jeg det ikke akkurat til henne.
Hva om du ikke kan gjøre noe?
Hva om du ikke kan danse lenger?
Jeg bekymrer meg på grunn av det, de vil sende meg tilbake til Nigeria.
Ja. Opp.
Høyre, sett beinet frem.
Og ja. Opp, opp, hold den kjernen.
Hvis jeg...
veldig raskt...
Ja.
...det påvirker øynene mine, og...
Ah, greit. Greit. Jeg forstår.
Men saken er at vi egentlig ikke vil spinne, vil vi?
- Ja. - Vi ønsker å snu på et balansepunkt.
Jeg må jobbe hardt
slik at jeg skal være på samme sted som de er.
Jeg har to søstre, begge eldre.
Åh. Hyggelig.
Jeg kommer overens med dem, men en er irriterende.
Hun er... ja.
Hun er hyggelig, men ja.
Broren min er 11.
- Så han er veldig nær deg. - Ikke akkurat.
Vi kommer egentlig ikke overens.
Hva med søsteren din?
Stort sett.
Hvem er romkameraten?
- Samuel. - Samuel.
Ja, han er ganske morsom.
Noen ganger om natten kan han være litt sånn...
- Se på graffitien. - Så kult.
Wow. Det er som Ninja Turtles.
- Se på det! - Å nei.
Jeg er veldig redd høyder.
- Se på den. - Hvor?
Den der ser så rar ut.
Den, og den, og den...
Sam, hva er dette?
"Alt vi ser eller aner,
er bare en drøm i en drøm."
Jeg savner familien min mye.
Hva ville moren din at du skulle gjøre?
Hun vil at jeg skal danse.
Så, er hun din beste støttespiller?
Hun har støttet meg veldig, veldig bra.
Umoren, Omoami, Omaren.
Kan du få hodet...?
Kan du få hodet ut av...
Hvor dyp er kjærligheten til din mor?
Fra én til hundre? Hundre.
Så samme dag gjorde jeg slik.
Mr. Grundy sa: "Er du med i et band eller noe?"
Jeg sa: "Nei!"
Jeg hadde ikke venner i Nigeria,
Så jeg skulle fokusere på dans.
Men folk begynte å gjøre narr av meg.
Hva følte du da de begynte å erte deg?
Når jeg husker de dagene,
Så er det sånn,
Anthony i de dager, og Anthony nå...
- Det er som gresk, ikke sant? - Ja.
- Gammel. - Ja.
Tenk deg å være i en bryllupskake.
Det er som Charlie og sjokoladefabrikken.
Å, ja.
Sju, fem, ni, hva?
79528.
Svanesjøen.
Nøtteknekkeren.
Fem, fire,
tre, to...
Herregud!
- Nei. - Dette er kult.
Nei. Jeg er veldig redd.
Nei, nei, nei.
- Vi går opp igjen. - Ikke snurr den.
Ikke snurr den. Ikke snurr den.
Jeg må ned. Nei, jeg må ned.
Jeg må ned. Nei!
Du børster ikke håret?
Går det bra?
- Ja. - Hva har skjedd?
Det er bare bakhodet mitt. Det er...
- Flokete? - Ja.
- Wow. - Kom over. La oss gå på scenen.
Så når du er på skolen og opptrer,
og lærerne deres ber dere se ut og forbi,
forestill dere dette.
- Ja? Se dette. - Ja.
Hva skal til for at jeg blir som deg?
Hva skal til? Vel...
Fordi jeg vil bli hoveddanser.
Jeg tror dere alle vil klare det med mye hardt arbeid,
besluttsomhet, lidenskap.
Men må jeg gi noen visdomsord,
er det å være den du er. Ja?
For det er bare én av deg.
Så det er individuelt,
å presterere og skinne
og fortelle historien din til det publikummet
som kommer for å se deg.
Bra gjort. Veldig fint.
Det strømmer på en måte naturlig ut av deg.
Du trenger ikke bruke mye krefter
- for å koreografere, ja? - Ja.
Hadde du improvisasjon der?
- Ja. - Du hadde improvisasjon.
Og sluttdelen var improvisasjon.
- Igjen, det er vanskelig å gjøre. - Ja.
- Hadde du en historie?
Jeg hadde egentlig ingen historie,
men, søsteren min, hun liker å spille til musikk, så ja.
Selv om du først ikke er klar over det, kan det være...
for deg, for eksempel...
det kan være følelsen du har knyttet til søsteren din.
Og det er det vi ser...
For jeg kan se noe i det du gjør.
Det er bilder, det flikker fra,
Jeg vet ikke, ett bilde til et annet i tankene dine mens du gjør ting.
En god historie kan være noe hjemmefra
som knytter en følelse til det du gjør.
Kanskje vurdere det neste gang.
Finn historien din,
og det vil la deg holde karakteren din
fra begynnelse til slutt.
- Okey. - Ja?
Vet du hva du skal gjøre til jul?
Kommer visst til å bli i Storbritannia.
Skulle ønske jeg skulle til Nigeria.
Men vi hadde liksom ikke nok penger til visum
og flybillett og sånne ting.
Tipper du savner moren din.
Seriøst, det er mer enn vanskelig.
- Det er vanskeligere enn du tror, faktisk. - Ja.
- Ha det. - Ha det. Jeg kommer til å savne deg.
- Kommer til å savne deg også. - Ja.
Slik jeg ser Anthony, ser jeg på ham som et lys for familien.
Jeg savner ham så mye at til tider glemmer jeg at han ikke er her.
God morgen nne! Godt nytt år.
Hvordan tilbrakte du jula der? Var det gøy?
- Det var kjedelig. Det var... - Ja.
Hold kjeft!
- Savner du hjemmet ditt? - Ja.
Har du vært hos øyelegen din?
Jeg tror jeg skal senere.
Hallo? Mmesoma?
- Går det bra? - Hei, pappa.
Leppene dine er veldig tørre. Har du våte lepper?
Bruk leppestift, den røde.
Hva er galt med han?
Vi må få deg til å se frisk ut.
Hvor lenge har du vært her?
Trettiende i denne måneden blir det et halvt år.
Greit. Så du nyter tiden din her?
Ja.
Tenker du savner maten hjemme.
- Ja. - Og moren din lager mat?
Ja. Ja, jeg kan bare forestille meg.
Jeg kan bare forestille meg.
Men familien din må være usedvanlig stolt av deg.
Ja.
- Unnskyld for at jeg tok meg tid, Anthony. - Det er ok.
Jeg er litt av en perfeksjonist, du og sikkert.
- Hvor du vil ha alt riktig. - Ja.
Jeg er veldig sånn.
Jeg er stolt av arbeidet mitt, som jeg antar du også er.
Siste hånd på håret vårt,
og du kan fortsette med resten av livet.
Bedre å holde skuldrene.
Og ferdig.
Nå opp.
Det blir bedre.
Se på den elegante linjen. Behold den nå.
spiller ingen rolle. Ja?
Hva skal du etter middag?
Å. Herregud, du vet.
- Hvordan fikk du juice? - Han ga meg bare en.
Vent.
Vent...
Hva gir du til... hvem er det?
- Hold kjeft. - Hva?
Jeg mener, hun er faktisk rett bak deg, så egentlig...
Jeg mener, ja.
- Så, hva skjedde? - Vi vil vite det.
Nei.
Så du vil ikke fortelle det?
Du vil ikke fortelle dine beste venner hvordan det gikk med forelskelsen?
Nei!
Du klarer dette. Du har det.
- Var det kleint? - Nei!
- Gikk det dårlig? - Madu har en hemmelighet.
- Vil ikke snakke om det. - Ja, jeg tror du har...
Har du en hemmelighet, Anthony?
Ba du henne ut? Sa hun ja?
Nei.
Jeg vet ikke engang...
Du kan jo danse.
Hva slags dans? Jeg driver bare med ballett.
Nei, du vet, street og sånt.
Nei, jeg kan ikke streetdance.
Gjør ikke dette. Nei.
Det er ingen grunn til å være nervøs.
Å, Herre.
Hei.
Nerver. Beklager.
Ja. Hallo.
Så, ja, så i bunn og grunn,
Jeg vil gjerne si takk for,
du vet, å være en god venn, og liksom...
Bare, ja,
du er på en måte den eneste ekte vennen jeg har hatt.
Ja, liksom, så det er derfor jeg kjøpte denne til valentinsdagen.
Takk skal du ha. Det er så søtt.
- Ja. - De er så pene.
- Takk, ja. - Takk skal du ha.
Jeg så dem i butikken, og egentlig...
- Takk skal du ha. - Ja.
Jeg...
Herregud, jeg er seriøst veldig nervøs.
Ikke bekymre deg.
- Var det ille? - Nei!
Det så ut som det gikk bra.
Det var så bra.
- Seriøst? - Ja.
Så kaldt.
Marshall kan være støtten din. Han har mange damer.
Ikke bli flau. Det er en bra ting.
- Nei! - Ja, er veldig bra.
- Trodde du og Lulu var sammen. - Nei.
Du ga henne bursdagsgave.
Ja. Det er bare vennskap.
Vente. Vent, vent, vent.
- Du vet sist vi dro til Aldi? - Aldi, ja?
Jeg kjøpte en is og ga den til fru Leicester.
Den ligger ennå i fryseren hennes.
Vet ikke hvordan jeg skal få den tilbake.
Bare, "Ms. Leicester, kan jeg få isen min, takk?"
Gjør du deg klar for sommershowet?
Gjør du deg klar nå?
Vi har en hel uke med dans. To.
- To uker. - To uker med dans.
- Er du spent på det? - Mm-hmm.
Alle er det.
Det kommer til å bli hardt arbeid og det største showet jeg har vært med på.
Bare litt nervøs.
Greit. Slå seg til ro.
- Våkne? - Ja.
- Ja? Mye energi? - Ja.
Prøver på scenen mandag.
Ja? Blir du vant til lysene og alt?
Ikke for nær hverandre, jenter.
Sørg for at du er rett bak. Ja.
Pass på, frøken Lindsay!
Hør på musikken, folkens.
Greit. Avstanden var veldig bra.
Det er bedre.
Ja, dere var litt for nærme når dere alle...
Ikke vær redd for å bli andpusten. Greit?
Du vil fortsette å puste,
og du vil komme deg.
Gjør du det mer og mer, blir utholdenheten din bedre og bedre,
og du kommer deg raskere og raskere. Ok?
Det er utholdenheten. Ja?
Utholdenhet til å holde benet oppe.
Jeg har deg fortsatt på jobb mot to.
Er det noe du vil ta opp med meg?
Noen problemer?
- Nei. - Nei?
Takk skal du ha.
Fem, plié seks.
Åpne syv, åtte.
Strekk... tre.
To bein, som man ville gjort i et hopp.
Plié seks.
Åpne syv, åtte.
For å gjøre det enklere, la oss...
Jeg har egentlig aldri spurt deg, hvor du lærte å danse?
Slet du med å finne et ballettsted?
Ja.
Jeg sluttet på en måte å gå,
fordi danselæreren min egentlig ikke var hyggelig.
Hva gjorde han?
Dette er et merke fra ham.
Han pisket oss vanligvis hver gang jeg gjorde en feil.
- Var han slem mot alle? - Ja.
Hvordan?
Jeg vet egentlig ingenting om det, men det var veldig ille.
Ja.
Du får ikke pudding fordi du ikke spiser grønnsakene.
- Er det rettferdig? - Nei.
Det er litt mer debatt om det. Det skjer i mitt hus.
Du må stå opp for å gå på skolen hver dag,
om du liker det eller ikke.
- Nei, ikke rettferdig. - Greit?
Du kan ikke gå på skolen, for du er jente.
Urettferdig.
Skjer i enkelte deler av verden.
Du er 12 og må ut i jobb for å hjelpe familien.
- Urettferdig. - Greit. Så...
Kan jeg få et lommetørkle? Det er øyet.
- Greit. - Ja. Takk skal du ha.
Så alle er enige om at dette ikke er rettferdig.
Men noen sa at dette heller ikke var rettferdig.
- Og se på meg nå. - Ja.
Se på ansiktet mitt. Kan du se ansiktet mitt?
Jeg kan se ansiktet ditt, men det er sannsynligvis
bare halve ansiktet ditt som jeg kan se med dette øyet.
Ok. Hvilken halvdel?
Ser du denne siden, den, topp, bunn?
- Denne... Den siden. Ja. - Greit. Greit.
Og hvis jeg holder hånden opp, hvor mange fingre kan du se nå?
Jeg vil nok si én. Ja.
Greit. Greit, hvor mange nå?
Jeg vet ikke.
Ser du hånden min bevege seg?
- Ja. - Greit.
Åpne øynene litt mer.
Se rett inn i lyset for meg. Herlig.
Og se over til høyre denne gangen.
Bra gjort.
Kan jeg se på venstre også?
- Ja. - Så se rett frem for meg.
Bra gjort. Du kan lene deg tilbake.
Det er viktig å huske at på venstre øye
har du litt av netthinnen som faktisk fungerer ganske bra.
Og det hjelper deg å se, det vil hjelpe deg å fortsette med dans.
Dette er ikke progressive endringer.
Så du kommer ikke til å miste mer syn.
Men du er stort sett blind med det høyre øyet.
Du har synsfeltet, slik at du kan se ting på begge sider.
Men ditt sentrale syn er borte.
Det er ikke noe legene kan gjøre
for å forbedre Anthonys syn.
Så, det synet han har nå
er synet han vil ha for alltid.
Ok.
Greit? Så, ikke nyhetene som jeg tror vi alle hadde håpet på.
Men dette kommer ikke til å bli verre.
Så, hva med å sende deg til Nigeria i påsken for å se familien din?
Og forhåpentligvis hjelpe deg med å komme tilbake med fornyet energi,
for å komme gjennom sommersemestret, for det blir travelt.
Ja.
Denne her kluten skifter farge.
Den slites ut.
Ute av mote til og med.
Jesus!
Chibuzo! Mmesoma er her!
Jesus! Hvem er jeg?
Jesus! Chibuzo?
Herregud! Herregud!
Jesus! Jesus!
Pappa! Pappa, Mmesoma er her!
Hei! Mmesoma er her!
Ring faren din!
Babyen min er her!
Babyen min.
Hei! Jesus! Nna er det deg?
Er dette deg?
- Er det deg? Er det virkelig deg? - Ja.
Jesus! Jesus! Jesus!
Jesus! Jesus, Jesus!
Babyen min har vært her siden morgen...
Du drepte meg nesten!
Vi kan ikke drepe deg!
Å, babyen min er her.
Velkommen, velkommen.
Herregud. Herregud!
Jesus, jeg takker deg!
Herregud. Nna se på meg.
- Snu ryggen til. - Jesus.
- Nnam, å! - Han er større.
Babyen min er hjemme igjen! Babyen min er hjemme igjen!
Babyen min er hjemme igjen! Hei!
Mmesoma er tilbake. Kom og se Mmesoma.
Hei! Mmesoma er tilbake.
- Se på denne gutten. - Alle se på sønnen min.
Sønnen min er hjemme igjen!
Min sønn er... Min sønn er...
- Jesus! - Mmeso, Mmeso!
Sønnen min er tilbake! Sønnen min er tilbake!
Herregud, jeg har sår hals.
Sønnen min er tilbake.
Sønnen min er hjemme igjen.
Sønnen min er tilbake. Nna!
Er dette deg?
La meg mate gutten min.
Jeg ser ikke noen annen person igjen.
Far, når vi nå skal legge oss, Herre,
Jeg ber deg om å beskytte oss
slik at vi sover og våkner i morgen i god behold.
Har du hodepine?
Ingen hodepine, det er bare varmt.
- Det er nigeriansk vær det. - Nei, det er forferdelig.
Det er verre enn jeg trodde.
Det er verre enn jeg trodde det skulle bli.
Når kløen starter, gjør det deg ukomfortabel, sant?
På en måte.
Greit.
- Hjelper øyedråpene? - Ja.
Jeg er veldig lei meg. Den gangen følte jeg meg virkelig dårlig.
Det er greit.
Greit.
Vær så snill, når du drar tilbake, prøv å alltid bruke det, ok?
Jeg vil fortsette å minne deg på det.
Jeg vil fortsette å minne deg på det, ok?
Kan du komme og trene med meg på banen?
- Du må komme. - Nei ikke i dag.
I dag må du komme.
Nei.
Hvorfor?
Hva mener du hvorfor?
Så la oss gå. Gangen.
Nå sentrer du.
Sentre na.
Du rygger.
Ikke stopp ballen.
Før du drar til Storbritannia,
må du skal slutte fred med broren din.
Han er bare en liten gutt, du må passe ham.
En liten gutt? Han er 12, for guds skyld.
Begynn å snakke med ham nå, for jeg går inn.
Jeg har noe å gjøre inne. Jeg går inn.
Dette stadiet du er nå, det er stadiet.
- Det er det, du vil vokse fra det. - Du vil kontrollere det.
Tenåringer, det skjer med dem.
Når du går inn i tenårene,
blir du en gang i blant bare irritert uten grunn.
Nei, jeg trenger en terapeut, og jeg finner ingen her.
- Du trenger? - En terapeut.
- Hva er en terapeut? - Folk som hjelper deg med problemene dine.
- Kan jeg ikke hjelpe deg? - Nei.
Tony...
Jeg tar deg til min profet.
Trenger ikke din profet.
- Jo. - Jeg trenger en terapeut.
- Du trenger ham. - Nei!
Gud leger alle sår.
Jeg trenger en terapeut, ikke en profet, takk.
- Se på meg, og ikke rør på den. Tony! - Jeg rister når jeg blir irritert.
- Hør, alle øyne er rettet mot deg nå. - Ja.
Dette gir meg mye bekymring.
Det gir meg bekymringer og.
- Ta det med ro. - Hvorfor vil du ikke hjelpe meg?
- Jeg prøver... Nei! - Unnskyld, ta det med ro.
Å se denne typen sinne i deg er dårlig. Det er virkelig ille.
Vel, det er ille hvis jeg ikke kan kontrollere det selv.
Vi prøver å roe deg. Du prøver å fortelle oss...
Jeg prøver også å få orden på meg selv.
Hvis du ikke fortsetter å gjenta alt om igjen
når jeg allerede har sagt det.
Nei, Tony...
- Nei, nei. - Kom. Det er din mor.
Det er meg, det er greit.
Nå får du meg til å gråte, det er greit.
Det er greit, det er greit.
Det er greit.
Det er greit, det er greit.
Det er greit. Det er greit.
- Anthony. - Ja, ms. McCamish.
- Cian. - Ja, Ms. McCamish.
Marshall. Molly.
Hvordan skal vi løse dette?
Jeg vet at for noen av dere
vil det være første opptreden for Elmhurst.
Så, vi skal bare kjøre denne til vi får det riktig.
Det er en viktig forestilling.
Det er derfor dere er her.
Stående klare, Åttendeklassinger! Er vi klare?
Full prosjeksjon mot baksiden av teatret.
Hold øyelinjen hevet.
Bra, bra. Godt gjort.
Øyet mitt kommer kanskje til å avslutte karrieren min.
Dere har lært en ny ferdighet for avslutningsshowet, sant?
Det handler om partner- og teamarbeid.
Så hva vil dere si er det viktigste
når dere jobber med partner?
Lytt til partneren din og tilpass deg det hun vil.
Jeg elsker det. Så, kommunikasjon.
Sørge for at vi begge er fornøyde.
Flott. Fornøyd med det dere gjør.
Ja, du må engasjere de bena, virkelig engasjere de tærne. Hardt arbeid.
Ned og en teller, armene fremover. Flott.
Der ja. Du sier: "Se på det flotte arbeidet mitt."
Showet er en feiring av alt det strålende arbeidet dere har gjort.
Vær stolte av det dere har gjort i år.
Fem, seks, syv, åtte, presenter!
Mer aksent på presentasjon! Ja!
Ikke verst. Ikke strålende, men ikke dårlig!
Forbered!
Opp!
Å, ja. Og en, to...
Relevé. Og...
Jeg pleide å sykle ned hit og opp dit til skolen.
Dette stedet er ganske stille.
- Ja, det er ganske fint, ikke sant? - Ja.
Jeg elsker rolige steder.
Å nei. Picasso!
Gratulerer med dagen, kjære Anthony!
Gratulerer med dagen!
Hipp, hipp, hurra!
Kom igjen, blås ut lyset ditt.
Ønsk deg noe.
Hva gjør du?
Luftige ører, flyr.
- Det er som vinger. - Ja.
- Du må ta øyedråpene på. - Ja.
- Vil du gjøre det nå? - Ja.
Ok.
Er det første gang du har gjort
- en større produksjon? - Ja.
Det er mange som løper rundt, og du må holde deg rolig,
for du må prestere.
- Ja? - Ja.
Så når du tar stilling, føler du deg litt svimmel noen ganger?
- Ja. - Ja.
Så hva gjør du for å lindre det?
Har du en liten teknikk du bruker?
- Nei egentlig ikke. - Greit.
Fem, seks, sju og åtte.
- Men det må være sterkt. - Ja.
Vel, ja, greit.
Og så kommer jentene inn og vi løfter.
Er du klar over hva som skjer...
Ser du midjen hennes tydelig?
- Ja. - Greit.
Sterk kjerne. Sterke lår.
Kom igjen, innta stilling.
Og opp.
- Kan du faktisk se den siste personen? - Ja.
- Du kan det? - Ja.
Så du er klar over det, og du bruker venstre øye for å se.
Vi går til siden, bukker, så holder vi hender og fortsetter.
- Ja. Men du har støtte der. - Ja. Ja.
Det er ikke et problem.
- Nei. - Nei.
Så du har faktisk funnet løsninger på alt?
Det er fordi du er smart.
Og du kommer til å holde deg i ett stykke og føle den justeringen.
Å, der ja. Tre.
Og hva var det? For du var virkelig fokusert, ikke sant?
Ja. Skuldre.
Bli ferdig.
- La meg se. - Du vil ikke se.
Jeg vil se dette.
- Nei, ikke, nei. - Nei, du ser fin ut.
- Nei, det gjør jeg ikke. - Jo.
Jeg tror det er sånn at jeg ikke kan se meg selv...
Å, det er veldig stort, sant?
- Det gjør øyet mitt stort. - Vent, åpne øyet.
- Nei, bare øyet. - Wow.
- Jeg elsker det. - Nei.
Tror du det kommer til å påvirke dansekarrieren din?
Eller plager det deg ikke?
Ja, det gjør det.
Men kanskje hvis du fortsetter å jobbe, jobbe, jobbe.
Det vil ikke få det til å forsvinne, men kan
hjelpe deg litt med piruetter.
Jeg har faktisk øvd med lukkede øyne.
Det var bra,
- Du kan prøve. - Bra.
Selv om jeg ikke kan se,
kjenner jeg forsiden, ryggen og sidene.
- Ja, det blir bra. - Ja.
Ja.
Jeg spør meg selv om jeg kommer til å bli veldig god til å danse.
Og noen ganger tror jeg ikke jeg har det som skal til.
Alle gangene jeg ble mobbet...
Men jeg ga ikke opp da
så jeg ser ikke hvorfor jeg skal gi opp nå.
Er du nervøs nå?
- Jeg er mest spent på forestillingen. - Ja?
Vet du når dine foreldre dine kommer?
Jeg tror de kommer senere.
Noen ganger lukker jeg øyet, ser meg selv på en stor scene...
Jeg syntes du gjorde det så bra i sommershowet.
Fikk du det adrenalinkicket?
Husk det er et øyeblikksbilde.
Du får vise alt du har oppnådd i løpet av året.
Jeg tror du har forbedret din posturale justering,
og den andre tingen er at du elsker å bevege deg.
Jeg har sett det fra du ble med
at du virkelig elsker å bevege deg og danse, ja.
Nå er det et ganske stort hopp fra 8. til 9.
Ikke bare trinnene blir vanskeligere, også intensiteten.
Og det er også forventningene og kravene. Ja?
Jeg tror du kanskje kan prøve å bare presse litt mer, ok?
Men jeg tror du prøver å holde deg rolig,
kanskje på grunn av det som har skjedd med deg før,
det er det elementet av panikk, veldig små... ok?
Men husk at du er i et veldig trygt miljø her.
Det var det jeg sa til deg, ikke sant?
Det er veldig trygt her, ingenting kommer til å skade.
- Vi ses i 9. klasse. - Vi ses.
Går det bra?
Går det bra med deg?
Sender du meg melding?
Men ikke ved midnatt.
- Nei. - Det er det du pleier.
Jeg mener, det er fordi jeg alltid er våken da.
Ja.
- Sirkelen. - Ah, dette er vanskelig.
- Det går ikke... - Se.
- Greit. Så... - Takk.
Ja.
Jeg vil savne deg.
Jeg vil savne deg, Sam.
Åtte uker, flott.
- Åtte uker. - Ja.
Vi sees, Sam. Vi sees om åtte uker.
Åtte uker!
Det er hva du får.
- Ha det. - Ha det, Anthony.
Ha det.
Ha en trygg hjemreise.
Fortell Picasso at jeg sa hei.
- Hvem? - Picasso.
Ah! Det skal jeg!
Ja.
Hvis du kan bevege deg som...
Dansing er på en måte å fortelle historien din på, om hvordan du har det.
Noen ganger uttrykker jeg glede.
Noen ganger uttrykker jeg smerte.
Det er på en måte som å gi slipp på sinnet i meg
og, liksom, tristheten i meg.
- Gjør det vondt? - Ja, litt vondt.
- Ja? Beklager. - Ja.
Beklager, nå. Er du en baby?
Nei, det er disse som er vonde nå.
- Er det stramt? - Litt.
Litt.
Hvordan lærte du å snakke denne typen britisk-engelsk?
Jeg vet bare hvordan jeg gjør det, hvordan jeg skal si det...
som, normalt.
Vet du ennå hvordan du snakker igbo?
Jeg har aldri kunnet det.
Skammer du deg ikke?
- Nei, jeg kunne det ikke. - Er du ikke fra Igboland?
- Jeg skal lære deg. - Nei.
Fra nå snakker jeg igbo til deg.
- Men du kan forstå det, ikke sant? - Ja.
Jeg vet ikke hvor hjemmet mitt er akkurat nå.
- Har du vært her før? - Nei.
Jeg har kommet hit for å spille fotball noen ganger.
Mest på lørdag morgen.
Jeg vil si at hjemmet er et sted hvor du føler at du hører til,
og hvor du føler deg fred.
Men jeg ville ikke si det uten at familien min var der.
Når skal dere tilbake på skolen?
På mandag, neste uke.
- Er du god i matte? - Mmm, ja.
- Du er ikke god i matte. - Jeg er god, men ikke sånn.
- Hvordan er karakterene dine? - Veldig gode.
Ja.
Jeg hørte at du fikk null på eksamen.
Kan du hoppe herfra?
Stiller du meg det spørsmålet, dreper jeg deg.
Fader, gjør ham til den profesjonelle ballettdanseren
som han alltid har drømt om.
Vær så snill, hjelp ham å oppnå drømmene sine i Jesu mektige navn.
ANTHONY FORTSETTER Å STUDERE VED ELMHURST BALLETTSKOLE
MED DRØMMEN OM Å BLI EN HOVED-BALETTDANSER.
Oversettelse av undertekst: Stian Holm