Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ce mai faceți?
Bine, mulțumim, dle. Dv.?
Sunt bine. Stați jos!
Substantivul propriu
este numele dat unei persoane, loc
- ...sau... - Lucru!
- Colectiv... - Substantiv.
Substantiv.
- Și substantiv abstract. - Substantiv.
Scuze.
De ce dansează ca o fată?
Câteodată, închid ochii și mă imaginez pe o scenă mare.
Aveam cinci ani când am descoperit baletul.
Baletul nu e acceptat în Nigeria.
Lumea crede că nu e pentru băieți.
Ușurel, încet.
Dar eu nu i-am ascultat, am continuat să dansez.
...capetele... și jos! Exersați ca să vă sincronizați!
Mereu, altfel e degeaba.
Șase, cinci și șase, și șapte și du-te!
E visul meu și trebuie să mi-l urmez.
...și doi, și trei, și patru.
Bună ziua, dnă Madu!
Dorim să vă vorbim despre Anthony, fiul dvs.
L-am văzut pe Instagram și la știri.
A fost uimitor că acel video a devenit viral.
Se vede pasiunea aceea, asta chiar s-a înțeles.
E ca un foc în stomac.
Parcă ar fi flămând după asta.
Are mult talent neșlefuit care ne interesează pentru școală.
- Cred că sunteți mândră. - Foarte mândră de el.
Este incitant dar vă și sperie gândul că fiul dv. va fi așa departe de casă.
- Cât vei sta? - Nu știu.
Dragul meu, liniștește-te!
Liniștește-te, ajungem.
Îmi tremură mâna, deschide repede!
- Ei? - E acolo?
Da.
Asta este!
Hei! Slavă Domnului!
Sprâncenele mele arată ciudat.
Uite ce zâmbet frumos ai!
Sunt un gras.
Ai obraji bucălați.
- Îmi place asta. - Copilul elev.
Elevul Madu Mmesoma Anthony.
Îi vei lipsi lui Chisom.
Fratelui tău îi va fi dor de tine.
Vai!
În numele Tatălui, al Fiului și al Sfântului Duh.
Amin!
Mântuitorule, îți mulțumim. Te preaslăvim.
Slavă Ție!
Tată, îți mai mulțumim o dată pentru ce ai făcut pentru noi.
- Ne-ai adus vestea bună. - Da, Doamne!
- Slavă Ție! - Amin!
- Laudă Ție! - Amin!
- În numele lui Iisus Hristos! - Amin!
Îi mulțumim lui Dumnezeu pentru ce a făcut.
Dacă este așa...
poți strânge mai mult. Poți să lași și mai slab.
Într-o zi, fiul meu a început să danseze.
Am crezut că va fi un hobby fără vreun beneficiu,
dar, cu timpul, am început să cred că treaba asta
este ceva ce trebuie integrat, acceptat, apreciat.
D in păcate, locul unde se antrena Anthony era periculos.
Era un loc periculos.
Am decis să îl retragem.
Îi mulțumesc lui Dumnezeu pentru șansa de a fi acolo.
O pui pe asta, scoți piulița de aici.
Folosești asta.
Serios?
Chisom!
Ce s-a întâmplat? N-ai mai vorbit cu mine.
Îmi pare rău pentru cel mic,
fiindcă ei doi sunt ca gemenii.
Sunt mereu împreună.
El va pleca și nu știu cum se va simți.
Mă bucur că el pleacă,
dar îmi și pare rău pentru cel mic.
Nu-mi vine să cred că voi merge la școală în Anglia,
timp de șapte ani.
E o șansă mare.
Acestea sunt căciulile mele de iarnă, cum mi s-a spus.
Și... da.
Mă bucur că plec de la școală,
din cauza batjocurii.
Cel puțin asta va înceta.
Mamei îi voi lipsi cel mai mult.
Sunt foarte apropiat de ea și...
da.
Mereu vorbesc cu ea.
Și cu fratele meu.
Mereu... Câteodată ne mai certăm,
dar uneori stăm de povești.
Cauciucul e dus. Nu costă mult să îl schimbi.
Când o să am bani.
Dacă aș avea, aș schimba motoreta.
Dar nu-s bani.
Ce-ți mai fac copii?
- Sunt toți bine. - Sper că sunt bine.
Fiul meu a obținut o bursă.
Peste hotare?
- În străinătate. - Cine îl duce acolo?
- Dumnezeul lui și oyinbo. - Niște albi?
Și doar pentru dans?
Doar cu dansul.
Mulțumesc Domnului!
Bine. Mulțumesc, domnule.
Este la fel.
- Afro ca data trecută. - Bine.
Am visat că am murit.
M-am gândit că dacă aș muri, cine mă va înmormânta?
Cine mă va duce acasă?
Fiindcă am vești bune despre fiul meu,
dacă aș muri mâine, aș muri împăcat.
Nu mă mai tem.
Promisiunea ce o fac mamei și familiei este...
N-o să vă dezamăgesc.
Pentru că este băiat bun
Să batem palma!
Pentru că este băiat bun
Să spunem cu toții
Hip, hip, ura!
Nu, așteptați!
Am prevăzut asta cu ani în urmă, când mi-am pierdut tatăl.
- Am prezis că așa se va întâmpla. - În acea zi el a dansat acolo.
Mi-a dansat un dans special la înmormântarea tatălui meu.
De asta eu spun: „I”!
I!
- I! - I!
- S! - S!
- U! - U!
- Sprâncenată călătorie! - Da.
S!
Iisuse!
- Oya, ia! - Mmesoma, mie o să-mi lipsești, nu mamei.
Îmi va fi dor de puiul meu!
Mănâncă!
Necazurile lui Mmesoma...
Oya, freacă-mă pe burtă!
- Mami, mulțumesc! Mulțumesc! - La revedere!
- Pa, te ajung din urmă. - Pa!
Uite ce cap am!
La culcare!
Mâine plecăm devreme.
Nna, noapte bună!
Ultima noapte cu noi aici.
- Spui „noapte bună”? - Mami, noapte bună!
Bine, noapte bună! Vise plăcute!
Bine.
Știi că azi e ultima dată când stăm împreună așa?
După asta, te duci la aeroport.
Chiar îmi va fi dor de tine.
Dar mă bucur pentru tine.
Mă bucur, fiule.
Mulțumesc că mă faci mândră.
Te rog un singur lucru.
Să știi de ce pleci acolo.
Să știi ce ai de făcut. Nu uita de unde vii.
Te rog să nu uiți de unde vii.
- Îmi vei lipsi mult. - Și tu mie.
Fraților le vei lipsi.
- Și ei mie. - Și lui tata.
- Anthony! - Mamă!
Să mergem! E timpul.
Să mergem.
Să stingă cineva lumina.
Vezi să încui ușa bine!
Anthony pleacă la aeroport!
Drum bun! Să fii copil cuminte, da?
- Da. - Pa!
Pa-pa!
N-o uita pe mama!
Puiul meu...
Îmi va fi dor de tine. Îmi va fi dor de tine, băiatul meu.
Verificăm totul la mână.
Aveți răbdare cu noi. Merge încet, dar ne grăbim cât putem.
...te iubește. Nu l-ai pierdut.
Mă auzi? Nu este dispărut.
- E doar într-o călătorie. - E bine.
Nu-ți face griji, când aterizează, te sună.
Bine?
Ușa avionului se închide pentru decolare și verificarea siguranței.
Hei, na! Ți-e dor de fratele tău?
Stai liniștit.
Ne sună când ajung.
Bun sosit în Regatul Unit în aeroportul Heathrow, Londra.
ȘCOALA DE BALET ELMHURST
Am audiat 527 de tineri pentru un loc la Elmhurst.
REALIZEAZĂ, ÎNFLOREȘTE, DEPĂȘEȘTE EXCELENȚA
De fapt, pentru fiecare tânăr din sală,
alții zece în spate ar fi dorit să stea în locul vostru.
Vreau să țineți minte ce extraordinar e că ați ajuns aici.
Să-i aplaudăm pe elevii cei noi!
Mmesoma!
- Bună ziua, mamă! - Nna!
- Ce mai faci? - Bine.
- Ești la școală acum? - Da.
O, băiatul meu!
E camera ta?
- Mamă, uite patul meu. - Băiat londonez! Băiat londonez!
- Și masa mea. - Îmi place casa.
Mulțumesc.
- Ai mâncat? - Da, mamă.
- Ești bine? - Da.
Te sun mai târziu deseară.
- Să mă suni, să vorbim, da? - Bine.
- Pa, dragul meu! - Pa-pa!
Voi locui cu o grămadă de copii pe care nu i-am mai întâlnit.
Și... da.
Îmi fac griji că, poate, nu mă integrez.
Și start!
Încet, afară din cerc.
Doi... un pic mai repede.
Trei. Patru. Arată acel allongé.
E a patra oară.
Dacă vă doare, vă opriți.
Dacă simțiți căldură în mușchi,
asta e bine.
Dacă devine arsură, asta nu e prea bine.
Ține sus! Sus!
Te poți opri dacă te doare prea tare.
Vrei să joci?
Nu.
- Sigur? - Da.
A cincea oară. Relevé.
Partea cealaltă.
Îți blochez șoldurile puțin.
Ca să le ții exact unde trebuie să fie.
Simți că e mai greu acum?
Da? Așa. Folosește-ți mușchii ca să controlezi mișcarea.
M-am dat la o parte.
Încordați centrul, băieți!
Așa!
Încă o dată a la seconde!
Bine, bine.
Anthony!
Vino o secundă.
Învață să manipulezi asta.
Ideea e că reușești să corectezi asta,
dar te lași dus de val
și apoi iar faci așa.
Așa că menține poziția.
E multă forță!
Da?
Să fie fără greșeală.
Acum e greu? La spectacolul din vară facem figuri mai complicate.
Va fi mult mai intens.
Unii spun că nu voi reuși.
Dacă au dreptate?
Când mă gândesc cât au râs de mine
ani la rând, mă simt foarte rău.
Din cauza asta nu răspund oamenilor cum ar trebui.
Cândva doream doar să fiu lăsat în pace.
Da.
Mintea îmi spune câteodată...
că totul va fi bine.
Bună seara, mami!
Bună, dragule! Ce mai faci?
Te simți bine acum, da?
Da.
Bine.
Ții minte ce ne-am înțeles. Să fii băiat cuminte, da?
Avem o înțelegere.
- Mi-ai promis ceva, da? - Da.
Să nu uiți niciodată de unde vii, da?
Da.
Dimineața, înainte să pleci, să te rogi.
- Da, da. - Și noi ne rugăm pentru tine aici.
Da.
- Să nu uiți, bine? - Da, mamă. Da, mamă.
Salutați-l pe Anthony!
Salut!
Arăți ca...
Unde ești acum?
- Acasă. - Ce-ai făcut?
Acum vorbești ca un alb.
- Eu doar... - Vorbești cu mama ta, te rog!
A MONSTER CALLS
- Tot mai colorezi? - Da.
Arată-mi!
Tipul ăsta e pe poante.
- O, da. - Cu poante negre.
Da, e chiar prima poziție.
Arată toate pozițiile?
Da. Asta e sissonne.
De unde ai asta?
- L-am primit cadou. - Aha!
- E chiar foarte frumos. - Da.
Noapte bună!
Bob Marley este nigerian?
Bob Marley? Cred că da.
Da, îmi place Bob Marley.
- Da? - Da.
- Noapte bună! - Noapte bună!
Noapte bună, Sam!
Cinci, șase, șapte, hai!
A fost tare amuzant!
Ne înveți limba nigeriană?
- Cum? - Spune-ne câteva cuvinte.
Cum se spune „salut” în nigeriană?
- Salut! - Salut!
- Da, e la fel. - Exact la fel?
Da.
Uite, Sam, am trimis-o mamei mele.
Mi-ai făcut o poză șugubeață?
O voi trimite mamei mele.
Ideea e, Anthony,
când o pasez ție sau lui Bert, o șutezi.
Știi să șutezi?
Așa!
Bine, Anthony!
Hai, hai!
Bine.
Cam ca în Europa,
anglo-saxonii au găsit un mod de a stabili o dovadă
utilizând puterea elementelor,
a apei și a focului.
Dacă erai suspect de un delict,
erai supus unui ritual
dureros și periculos:
testarea prin suferință.
- Cât timp... - Nu!
Nu!
Apoi avem delictul și pedeapsa
în era numită Renaștere sau Renaissance, termen franțuzesc,
care a durat 200 de ani, de la 1500 la 1700.
Apoi avem secolul al XVIII-lea și al XIX-lea.
La final avem delictul și pedeapsa în Anglia modernă.
Vă rog să notați...
Nu văd ce scrie pe tablă.
...acele ere din manual.
Nu aia.
Semi flexare, jos! Unu, doi!
Întinde, trei, patru,
și cinci, șase,
șapte și opt.
Sus, unu, doi.
Jos, trei, patru.
Dégagé a la seconde, ș ase.
Jos, șapte, opt.
Bine. Tendu.
Mulțumesc.
Deschide ochii, Anthony!
Ochii tăi sunt foarte importanți.
E mai bine să nu...
Mă dor ochii.
- Poftim? - Mă dor ochii.
- Te dor un pic? - Da.
Îmi pare rău să aud asta.
- Așa a fost toată dimineața? - Da.
- Ai dormit bine azi-noapte? - Da.
- De cât timp ai ajuns în țara asta? - De acum două săptămâni.
- Două săptămâni? Bine. - Da.
Deci, tu... poate ești obișnuit
cu altă țară, cu altă climă,
cu alt aer, hrană și toate astea.
Ar putea avea un efect.
Dacă ești îngrijorat, mergem mai târziu la centrul medical.
Bine, șefule.
Mulțumesc! Mulțumesc!
- Ești bine? Relaxează-te! - Da.
Poți citi rândul cu cele mai mici litere pe care-l vezi bine?
K, R, N?
Le poți ghici pe cele de pe rândul de jos?
- Nu prea. - Nu prea.
Nu-i nimic.
O să vină niște lumină.
Bine, privește înainte. Asta e partea grea.
Ține capul nemișcat. Te descurci perfect. E bine.
Foarte bine.
La un moment dat, ai avut un...
un fel de microb numit toxoplasmoză
și asta ți-a afectat retina la fundul ochilor.
E greu să știm exact când.
Poate să fi fost la scurt timp înainte sau după ce te-ai născut.
Retina lucrează în ochi ca un aparat foto,
ca pelicula sau ca cipul din camera video.
E părticica ce transformă lumina în mesaj.
Ridicați, unu!
Ochii sunt foarte importanți.
- Mersi! - Mersi! Pa!
Pa, doamnă! Alo?
L-a văzut un optician local
și afecțiunea lui este veche.
Nu pare să vadă deloc cu ochiul drept,
așa că a fost trimis la spital, la un medic specialist.
Între timp, ne vine o profesoară, Judith,
care va începe să lucreze în particular doar cu Anthony.
Avem și asistentă de psihiatrie la care poate apela, dacă are nevoie.
Care e problema? Care e cauza cicatricilor?
Când au făcut... când au făcut...
când au făcut o fotografie,
au făcut o fotografie, cum ar veni,
în străfundul ochilor mei.
Da.
- Stai liniștit, vei fi bine. - Da.
Mă deranjează uneori.
Sper că nu ți-e frică.
Îmi este.
De ce?
Fiindcă s-ar putea, cândva, să nu mai pot dansa.
- Vorbești serios? - Da.
S-ar putea...
Mi-e teamă că s-ar putea să...
s-ar putea să mă afecteze când dansez.
Vai, Doamne!
- Nu te teme. Vei fi bine, da? - Da.
Dumnezeu poate orice.
Dumnezeu nu va lăsa ca ochiul să fie problema viitorului tău.
De fapt, e vina mea.
Sunt tăcut când sunt trist. Nu-mi place să spun nimănui.
Când a început, nu i-am spus.
Și dacă nu poți face nimic?
Dacă nu mai poți dansa?
Mă tem că din cauza asta mă vor trimite înapoi în Nigeria.
Da. Sus.
Bine. Piciorul în față. Și, da, sus, sus, menține poziția!
Dacă eu...
o fac repede...
Da.
...îmi afectează ochii și...
Bine, în regulă, înțeleg.
Dar, nu vrem să facem rotire, da?
- Da. - Vrem să venim la punct de echilibru.
Trebuie să muncesc din greu
ca să ajung la nivelul lor.
Am două surori, ambele mai mari.
Drăguț.
Mă înțeleg cu ele, dar una e chiar nesuferită.
Este... da.
Este drăguță, dar, da.
Fratele meu are 11 ani.
- E apropiat de tine. - Nu prea.
Nu ne prea înțelegem.
- Te înțelegi cu sora, totuși? - Da, destul de bine.
Cu cine stai în cameră? - Cu Samuel.
Cu Samuel. Da, e chiar simpatic.
Câteodată, noaptea, face niște...
- Uite la graffiti! - Ce tare!
Parcă sunt Țestoasele Ninja.
- Uite acolo! - Vai, nu!
Mi-e teamă de înălțime.
- Uite-o pe aia! - Unde?
Pare tare ciudată.
Asta și asta și asta...
Sam, ce este asta?
„Tot ce vedem sau pare
nu e decât un vis într-un vis.”
Mi-e dor de familia mea.
Mama ta chiar și-a dorit să faci asta?
Da, și-a dorit să dansez.
E cel mai bun susținător al tău?
M-a susținut foarte, foarte mult.
Umoren, Omoami, Omaren.
Te rog, îți dai capul...
Îți dai capul la o parte?
Cât de mult îți iubești mama?
Pe o scară de la unu la o sută? O sută.
În aceeași zi, făceam așa.
Dl Grundy zicea: „Faci parte dintr-o trupă?”
I-am spus că nu.
Nu aveam prieteni în Nigeria,
așa că m-am concentrat pe dans.
Au început să râdă de mine.
Cum te simțeai când te necăjeau?
Când îmi amintesc acele zile,
m-aș gândi la...
Anthony din zilele acelea și Anthony de acum...
- Pare grecească, nu? - Da.
- Străveche. - Da.
- Parcă ai fi într-un tort de nuntă. - E ca în Charlie și fabrica de ciocolată.
Da.
Șapte, cinci, nouă, ce?
Șapte, nouă, cinci, doi, opt.
Lacul lebedelor.
Spărgătorul de nuci.
Cinci, patru,
trei, doi...
O, Doamne!
- Nu. - E interesant.
Nu, mi-e frică.
Nu, nu!
- Mergem înpoi, sus. - Fără rotire.
Să nu o rotești. Să nu o rotești!
Vreau să cobor. Nu, trebuie să cobor.
Trebuie să cobor. Nu!
Nu te piepteni?
Ești bine?
- Da. - Ce s-a întâmplat?
Nu, doar la spate e...
- Încâlcit? - Da.
Haideți în centrul scenei!
Când dansați la școală
și profesorii vă spun să vă uitați în zare, imaginați-vă asta.
- Da? Imaginați-vă asta. - Da.
Ce trebuie să fac ca să fiu ca dv.?
Ce trebuie? Păi...
Fiindcă vreau să fiu solist.
Toți puteți face asta cu multă muncă intensă,
hotărâre și pasiune.
V-aș da un sfat înțelept.
Să fiți voi înșivă. Da?
Fiindcă sunteți unici.
Așadar, este ceva individual,
e vorba de dans și conexiune,
și de a povesti publicului care vine la teatru să vă vadă pe voi.
Bine executat. Chiar frumos.
Emană natural din tine.
- Nu pare să-ți fie greu la interpretare. - Da.
Ai improvizat acolo?
- Da, da. - Ai improvizat.
Și finalul a fost improvizație.
- Și asta este chiar greu de făcut. - Da.
- Vreau să știu, ai avut o poveste?
N-am avut chiar o poveste,
dar m-am gândit la sora mea căreia îi place muzica, cam asta.
Chiar dacă la început nu-ți dai seama, ar putea fi, în cazul tău,
sentimentul pe care-l ai pentru sora ta.
Și asta e ceea ce vedem noi,
fiindcă eu văd ceva în ce faci.
Sunt imagini, frânturi care trec
de la un peisaj la altul în mintea ta, în timp ce interpretezi.
Ai putea folosi o poveste de acasă care să dea emoție interpretării.
Gândește-te la asta pe viitor. Reperează povestea
și așa îți vei menține personajul
de la început până la sfârșit.
- Desigur. - Da?
Știi ce vei face de Crăciun?
Evident voi sta în Marea Britanie.
Mi-aș dori să mă întorc în Nigeria, dar n-avem destui bani pentru viză,
pentru bilet de avion și altele.
Îți e mereu dor de mama ta.
Serios, e mai mult decât greu.
- E mai greu decât crezi, de fapt. - Da.
- Pa! - Pa! Îmi va fi dor de tine.
- Și mie îmi va fi dor. - Da.
Eu îl văd pe Anthony ca pe o lumină pentru familie.
Îmi e atât de dor de el, încât uit uneori că el nu este aici.
Bună dimineața nne! An nou fericit!
Cum ai petrecut Crăciunul acolo? Te-ai distrat?
- A fost plictiseală, ca acum, dar... - Da.
Taci!
- Ți-e dor de casă? - Da.
Ai fost la oftalmolog?
Merg la altul mai încolo.
- Alo! Mmesoma! Ce mai faci? - Bună, tată!
Ai buzele foarte uscate. N-ai strugurel?
Dă-te cu ruj, cu cel roșu.
Ce-i cu el?
Te facem să arăți bine, da?
De cât timp ești aici?
Pe 30 luna asta se face o jumătate de an.
- Îți place să stai aici, totuși? - Da.
Ți-e dor de mâncarea de acasă?
- Da. - De cum gătește mama?
Da, îmi pot doar imagina.
Îmi pot doar imagina.
Ai tăi precis că-s tare de mândri de tine.
Da.
- Scuze că nu mă grăbesc, Anthony. - E în regulă.
Sunt un pic perfecționistă, probabil ca tine.
- Când vrei să fie perfect. - Da.
Așa sunt în mare măsură.
Sunt mândră de munca mea, cum și tu ești de a ta.
Tușele finale la părul tău
și îți poți continua viața.
Ține mai bine umerii!
Și, finalul.
Acum sus.
Este mai bine.
Privește ce linie elegantă! Acum menține-o.
Nu-i nimic. Da?
Ce faci după cină?
O, Doamne, știi!
- De unde iei suc? - Mi-a dat el.
Stai!
Stai...
Ce îi dai lui... cine este?
- Taci! - Ce?
Ea e chiar în spatele tău așa că...
Adică, da.
- Ce s-a întâmplat mai înainte? - Vrem să știm.
Nu.
Deci nu ne spui?
Nu spui prietenilor tăi cei mai buni cum a fost cu iubirea ta?
Nu!
Hai că poți!
- A fost stânjenitor? - Nu!
- A fost rău? - Madu ține un secret.
- Nu vreau să vorbesc despre asta. - Da, ai...
Ai un secret, Anthony? Ai invitat-o în oraș? A acceptat?
Nu.
Nici nu știu...
Știi cum să dansezi.
Ce fel de dans? Știu numai balet.
Dans de stradă și altele.
Nu știu dans de stradă.
Nu fac asta. Nu.
Nu trebuie să ai emoții.
O, Doamne!
Salut!
Am emoții. Îmi cer scuze.
Da. Salut!
Deci, da, în principiu,
vreau să îți mulțumesc
fiindcă îmi ești prietenă bună și...
De fapt, ești oarecum singura prietenă adevărată din viața mea.
De asta ți-am luat asta de Sf. Valentin.
Mulțumesc. E foarte drăguț.
- Da. - Sunt drăguți.
- Mulțumesc. Da. - Mersi.
I-am văzut în magazin și...
- Mulțumesc! - Da.
Eu...
Doamne, sunt chiar foarte emoționat.
Nu-ți fie teamă.
- A fost rău? - Nu!
Mi se pare c-a fost bine, după cum văd eu.
A fost chiar bine.
- Serios? - Da.
Ce frig e!
Marshall te poate învăța, a avut multe iubite.
Nu te rușina, e un lucru bun.
- Nu! - Da, e chiar bun.
- Credeam că ieși cu Lulu. - Nu.
- I-ai luat cadou de ziua ei. - Da, e doar prietenie.
Stai așa!
- Știi când am fost la Aldi? - La Aldi? Da.
I-am dat o înghețată drei Leicester și e încă în congelatorul ei.
Nu știu cum să i-o cer înapoi.
„Dră Leicester, vă rog, îmi dați înghețata înapoi?”
- Vă pregătiți de spectacolul de vară? - Exersați deja?
Avem o săptămână plină de dans. Adică, două.
- Două săptămâni. - Două săptămâni de dans.
Ești nerăbdător?
Toată lumea este.
Va fi multă muncă intensă și cel mai mare spectacol al meu.
Am emoții.
Bine, liniștiți-vă!
- Sunteți bine și treji? - Da.
- Da? Cu multă energie? - Da.
Repetiții pe scenă, luni.
Da? V-ați obișnuit cu luminile și cu totul?
Nu vă înghesuiți, fetelor!
Asigurați-vă că stați chiar în spate. Da.
Atenție, dră Lindsay!
Ascultați muzica, copii!
Bine. Spațierea a fost foarte bună.
E mai bine.
Ați fost un pic prea aproape când ați...
Nu-ți fie teamă că îți pierzi suflul, bine?
Vei continua să respiri,
respirația ți se va încetini și îți vei reveni.
Dacă repeți tot mai mult, rezistența îți va crește
și îți vei reveni tot mai repede. Da?
Se numește anduranță. Da?
Rezistența de a ține acel picior sus.
Tot trebuie să lucrezi până la ora două.
Ai ceva să-mi spui?
Vreo problemă?
- Nu. - Nu?
Mulțumesc.
Cinci, plié, șase.
Deschide, șapte, opt.
Întinde... trei.
Două picioare, așa ca la o săritură.
Plié, șase.
Deschide, șapte, opt. Și pentru simplificare, să facem...
Nu te-am mai întrebat unde ai învățat să dansezi?
- Ai găsit greu un loc de balet? - Da.
Nu m-am mai dus, totuși,
fiindcă profesorul meu de dans nu era prea amabil.
Ce-a făcut?
Semnul ăsta e de la el.
Ne croia mereu cu nuiaua de fiecare dată când greșeam.
- Era rău cu toți? - Da.
Cum?
Nu știu ceva despre asta, dar cred că era rău.
Da.
Nu primești budincă dacă nu-ți mănânci legumele.
- E corect asta? - Nu.
Se discută subiectul. Așa este la mine acasă.
Te trezești ca să mergi zilnic la școală, fie că-ți place sau nu.
- Nu e corect. - Da?
- Tu nu mergi la școală fiindcă ești fată. - Nedrept.
Se întâmplă prin lume.
Ai 12 ani, muncești ca să-ți ajuți familia.
- Nu e corect. - Bine. Deci...
Îmi dați un șervețel? Pentru ochi.
- Bine. - Da. Mulțumesc.
Sunteți toți de acord că asta nu-i corect.
Dar unii ați zis că și asta e nedrept.
- Și uită-te la mine acum. - Da.
Uită-te la fața mea. Îmi vezi fața?
Vă văd fața, dar, probabil,
doar jumătate din față văd cu ochiul acesta.
Bun. Care jumătate? Asta sau asta, de sus sau de jos?
- Asta... Această parte. Da. - Bine.
Dacă îmi țin mâna sus, câte degete vezi acum?
Aș zice că unul, probabil. Da.
Bine. Acum câte sunt?
Nu știu.
Bine. Vezi că mișc mâna?
- Da. - Bine.
Deschide ochii un pic mai mult.
Privește direct în lumină. Minunat!
Privește în dreapta ta, acum.
Foarte bine.
- Mă lași să văd și ochiul stâng? - Da.
Privește drept înainte.
Foarte bine. Poți să stai pe spate.
Reține că la ochiul stâng ai o parte de retină care funcționează bine.
Asta te ajută să vezi și te ajută să-ți urmezi cariera.
Acestea nu sunt schimbări progresive.
Vederea nu se va înrăutăți,
dar ochiul drept este în mare măsură orb.
Ai câmp vizual, poți vedea lucruri în ambele părți,
dar nu mai ai vedere centrală.
Doctorii nu mai pot face nimic
ca să îmbunătățească vederea lui Anthony.
Vederea pe care o are acum
este vederea pe care o va avea întotdeauna.
Bine.
Bine? Nu e vestea pe care cred că o așteptam toți,
dar nu va fi mai rău.
Ce-ar fi să te trimitem în Nigeria de Paști, să-ți vezi familia?
Și sperăm să revii cu forțe noi, ca să treci examenele de vară.
- Fiindcă e și spectacolul. - Da.
Cămașa asta își schimbă culoarea.
E uzată.
Chiar demodată.
Iisuse!
Chibuzo! A venit Mmesoma!
Iisuse! Cine sunt eu?
Iisuse! Chibuzo!
Vai, Doamne! Vai, Doamne!
O, Iisuse!
Tată! A venit Mmesoma!
Hei! A venit Mmesoma!
Du-te, cheamă-l pe tata!!
A venit puiul meu!
Puiul meu!
Hei! Iisuse! Nna, tu ești?
Tu ești?
- Tu ești? Chiar tu ești? - Da.
Iisuse!
Puiul meu a venit de azi-dimineață...
Aproape că m-ai omorât!
Nu te putem omorî pe tine!
Vai, a venit puiul meu!
Bine ai venit!
O, Doamne!
Iisuse, îți mulțumesc!
O, Dumnezeul meu! Nna, uită-te la mine!
- Întoarce-te cu spatele. - Iisuse!
- Nnam, vai! - E mai mare.
Puiul meu a venit acasă!
Puiul meu a venit acasă! Hei!
S-a întors Mmesoma! Haideți să-l vedeți!
S-a întors Mmesoma!
- Uitați ce băiat! - Haideți să-l vedeți!
Fiul meu s-a întors acasă!
Fiul meu este... Fiul meu este...
- Iisuse! - Mmeso, Mmeso!
S-a întors fiul meu!
O, Doamne! Mă doare gâtul!
S-a întors fiul meu.
S-a întors fiul meu acasă.
S-a întors fiul meu. Nna!
Tu ești?
Ia să-mi hrănesc băiatul.
Am ochi doar pentru tine.
Tată ceresc, acum că mergem la culcare,
te implor să ne aperi,
să dormim și să ne trezim mâine cu bine.
Te doare capul?
Nu mă doare capul, este prea cald.
- Asta e clima nigeriană. - Nu, e îngrozitor.
E mai rău decât am crezut.
E mai rău decât am crezut că va fi.
Când încep mâncărimile, nu te simți bine, așa-i?
Cam așa.
Bine.
- Te ajută picăturile de ochi? - Da.
Îmi pare foarte rău. Atunci, mă simțeam foarte rău.
Nu-i nimic.
Bine.
Te rog, când te întorci, să ți le pui în ochi mereu, da?
Îți amintesc eu.
Îți amintesc eu de asta, da?
Vii cu mine să ne antrenăm pe câmp?
- Trebuie să vii. - Nu astăzi.
Astăzi trebuie să vii.
Nu.
De ce?
Cum adică de ce?
Să mergem! Plimbarea.
Acum, pasează.
Pasează mingea, na!
Pedalezi în spate.
Nu opri mingea!
Înainte să pleci înapoi,
vreau să te împaci cu fratele tău.
E doar un băiețaș cu care să știi să te porți.
Un băiețaș? Are 12 ani, pentru Dumnezeu!
Vorbește cu el acum, eu intru în casă.
Am ceva de făcut în casă. Intru în casă.
În etapa asta ești acum. Ăsta e stadiul.
- Asta este, dar o să crești. - Te vei controla.
Asta pățesc adolescenții.
Când ajungi la adolescență uneori te enervezi fără motiv.
Nu, am nevoie de un terapeut și aici nu găsesc niciunul.
- De ce ai nevoie? - De terapeut.
- Ce înseamnă? - Un om care te ajută la problemele tale.
- Eu nu te pot ajuta? - Nu.
Tony...
- Lasă, te duc la profetul meu. - N-am nevoie de el.
- Ba da. - Vreau terapeut, nu profet.
- Ai nevoie de el. - Ba nu.
Dumnezeu poate orice.
Am nevoie de un terapeut, nu de un profet, mulțumesc.
- Uită-te la mine și nu mișca. Tony! - Tremur când mă enervez.
- Ascultă, toți ochii sunt pe tine, acum. - Da.
Treaba asta mă îngrijorează.
Și pe mine mă îngrijorează.
- Tony, ușurel! - De ce nu mă ajuți?
- Încerc... Nu! - Scuză-mă, liniștește-te!
Să descopăr tipul ăsta de furie în tine e rău. E chiar rău.
E rău dacă nu mă pot controla.
Vrem să te punem în ordine și tu zici...
Și eu încerc să mă pun în ordine.
Nu mai repetați același lucru,
când eu v-am zis deja cum.
Nu, Tony...
- Nu! - Haide, este mama ta.
Sunt eu, este bine.
Acum mă faci să plâng, e bine.
Nu-i nimic.
E bine.
E bine, e bine.
- Anthony! - Da, dră McCamish.
- Cian! - Da, dră McCamish.
Marshall. Molly.
Cum vom rezolva asta?
Știu că unii veți evolua pentru prima dată pentru Elmhurst.
Vom exersa asta continuu, până va ieși bine.
E un spectacol important.
De aceea sunteți aici.
Fiți gata, anul opt! Suntem gata?
Toată trupa către spatele scenei.
Țineți privirea sus!
Bine, bine! Bravo!
Ochiul meu probabil că va pune capăt carierei mele.
Ați învățat ceva nou pentru spectacolul de final de an.
Lucrul cu partenera, în echipă.
Ce-ar fi cel mai important la lucrul cu partener?
Să asculți partenera, să adaptezi la ce vrea.
Îmi place. Așadar, comunicarea.
Să ne placă ce reușim să facem.
Super! Să vă placă cum a ieșit.
Folosește picioarele, degetele, la maxim. Nu e ușor.
Jos și unu! Brațele înainte. Super!
Așa. Tu spui: „Priviți la ce frumos dansez!”
La spectacolul de final vă celebrați rezultatul muncii.
Mândri de munca de anul acesta.
Cinci, șase, șapte, opt, poză!
Un accent mai mare pe poză! Da!
Nu e rău. Nu e extraordinar, dar nu e rău.
Pregătiți-vă!
Sus!
A, da! Și unu, doi...
Relevé. Și...
Veneam cu bicicleta aici și o luam în sus, spre școală.
Ce liniștit e locul ăsta!
- Da, e chiar drăguț, nu-i așa? - Da.
Îmi plac locurile liniștite.
Vai, nu! Picasso!
La mulți ani, dragă Anthony!
La mulți ani!
Hip, hip, ura!
Haide, suflă în lumânări!
Pune-ți o dorință.
Ce faci?
Urechi pufoase în zbor.
- Sunt ca niște aripi. - Da.
- Pune-ți picăturile. - Da.
- Vrei să faci asta acum? - Da.
Bine.
- E primul tău spectacol mai mare? - Da.
Lumea aleargă de colo-colo, dar să fii calm, fiindcă ai de dansat. Da?
Da.
Când îți iei poziția, te simți uneori puțin amețit?
- Da. - Da.
Și ce faci ca să nu-ți fie așa de greu?
Ai vreo tehnică pe care o folosești?
- Nu chiar. - Bine.
Cinci, șase, șapte și opt.
- Dar o faci în forță, nu? - Da.
Da, bine.
Apoi intră fetele și noi le ridicăm.
Știi bine ce se întâmplă?
Îi vezi clar talia?
- Da. - Bine.
Mijloc și coapse încordate.
Începe și mimează.
Și, sus!
- Poți să vezi ultima persoană? - Da.
- Poți? - Da.
Deci, știi asta și îți folosești ochiul stâng ca să vezi.
Pășim în lateral, ne aplecăm, ne luăm de mână și continuăm.
- Da, dar ai sprijin acolo. - Da.
Deci nu e problemă.
- Nu. - Nu.
Ai găsit moduri de a te descurca cu orice.
Asta fiindcă ești isteț.
O faci dintr-o bucată și simte alinierea.
Așa. Trei!
Cum așa? Pentru că te-ai concentrat.
Da. Umerii...
Finalul.
- Să văd. - Nu vrei să vezi.
Vreau să văd asta.
- N-o face, nu. - Nu, arăți bine.
- Ba nu. Nu, adică... - Ba da.
Se poate, fiindcă de fapt, nici nu mă văd.
Ce mare e!
- Îmi mărește ochiul. - Deschide ochiul!
Nu, doar acel ochi.
- Îmi place mult. - Nu.
Crezi că îți poate afecta cariera în dans?
Te îngrijorează?
Da, mă îngrijorează.
Dacă tu exersezi asiduu,
nu va dispărea, dar te-ar ajuta
să faci piruete lungi.
Acum exersez pivoturile cu ochii închiși.
- A fost bine așa. - Chiar bine, da.
Chiar dacă nu voi vedea clar, știu ce e în față, în spate și lateral.
- Da, nu va fi orb de tot. - Da.
Da.
M-am întrebat dacă voi fi chiar foarte bun la dans.
Uneori nu cred că am ce trebuie.
M-au batjocorit de multe ori...
Dar nu am renunțat atunci,
așa că nu văd de ce aș renunța acum.
Ai emoții acum?
- Sunt agitat din cauza spectacolului. - Da?
Știi când vin ai tăi?
Cred că vin mai târziu.
Câteodată închid ochii, mă imaginez pe o scenă mare...
Te-ai descurcat foarte bine la spectacol.
Ai avut parte de adrenalină?
E ca un instantaneu.
Arăți ce ai realizat tot anul.
Cred că ți-ai îmbunătățit postura
și un alt lucru e că îți place să te miști.
Am văzut de când ai venit
că îți place să te miști și să dansezi.
E un salt mare de la anul opt la anul nouă.
Nu sunt doar pașii mai grei, ci și intensitatea.
Mai sunt și așteptările și cerințele. Da?
Ar fi bine să tragi ceva mai mult de tine.
Ar fi bine să încerci să fii calm.
Din cauza a ce ți s-a întâmplat în trecut,
ai o ușoară tendință de panică, acea mică reacție.
Ține minte că ești într-un mediu sigur aici.
Asta ți-am spus și eu, nu-i așa?
Ești în siguranță aici, nimeni nu îți va face rău.
- Ne revedem în anul nouă! - Pa!
Ești bine?
Ești în regulă?
Îmi vei scrie mesaje?
Dar nu la miezul nopții.
- Nu. - Cam așa faci.
Fiindcă sunt mereu treaz la miezul nopții.
Da.
- Cercul. - Asta e stânjenitor!
- Nu merge... - Uite!
- Bine. Deci... - Mulțumesc.
Da.
- Îmi va fi dor de tine. - Și mie de tine, Sam.
Opt săptămâni, minunat.
- Opt săptămâni. - Da.
Pa, Sam! Ne vedem peste opt săptămâni.
Opt săptămâni!
Asta ai.
- Pa! - Pa, Anthony!
Pa!
Drum bun acasă!
Salutări lui Picasso!
- Cui? - Lui Picasso.
Îi transmit!
Da.
Dacă te poți mișca așa...
Dansul e un mod de a povesti despre sentimentele tale.
Uneori exprim bucurie.
Uneori exprim durere.
E un fel de a scăpa de durerea din mine
și de tristețea din mine.
- Te doare? - Cam da.
- Da? Îmi pare rău. - Da.
Scuze. Ești bebeluș?
Nu, astea mă dor acum.
- Este strâns? - Un pic.
Un pic.
Cum ai învățat să vorbești engleza asta britanică?
Pur și simplu știu cum se face, pur și simplu o vorbesc.
Îmi vine natural.
Mai știi limba igbo?
N-am știut niciodată igbo!
Nu ți-ar fi rușine!
- Scuze, dar nu știam igbo. - Nu ești din Igboland?
- Te învăț eu. - Nu.
De acum îți vorbesc în igbo.
- Dar o înțelegi, nu-i așa? - Da.
Nu mai știu exact unde este acasă pentru mine acum.
- Ai mai fost aici? - Nu.
Veneam aici să joc fotbal uneori,
mai ales sâmbăta dimineața.
Căminul aș zice că e locul în care simți că aparții
și unde te simți liniștit.
Dar n-aș numi cămin un loc fără familia mea.
Voi când vă întoarceți la școală?
Săptămâna viitoare, luni.
- Ești bun la matematică? - Da.
- Nu ești bun la mate. - Sunt bun, dar nu chiar așa.
- Cum te descurci cu notele? - Foarte bine.
Da.
Am auzit că ai luat zero la examen.
Poți să sari de aici?
Dacă mă întrebi asta, te omor.
Tată ceresc, fă-l balerin profesionist,
așa cum a visat mereu.
Te rog, ajută-l să-și împlinească visul în numele atotputernicului Iisus.
ANTHONY CONTINUĂ STUDIILE LA ȘCOALA DE BALET ELMHURST
CU VISUL DE A DEVENI UN BALERIN PRINCIPAL
Subtitrarea: Elvira Tătucu