Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
LEDEN 1996 VYSOKÉ TATRY
Co je?
Nechal jsem mobil v autě. Přijdu za chvíli.
Nebo se jenom bojíš a chceš utéct.
Nebo tak.
Můžu pomoct?
Posralo se mi světlo.
Halogen, co?
Kolik to stojí?
Dej pokoj, dobře?
Dobře.
Osm tisíc jeden. Z Německa.
Tady je neseženeš.
Víš, kdo jsem?
Mikuláš Černák osobně.
Když jsi byl děcko, rád jsi sáňkoval?
Hej! Co? Pane Černák!
Nevěděl jsem, že to je vaše! Hej, no tak!
Ty vole!
KVĚTEN 1991 BAVORSKO
Tohle musí taky pryč, dobře?
- Z celého lesa. - Dobrý den.
- O co jde, Miki? - Musíme s bráchou domů.
- Teď? - Otec je nemocný.
To mě nezajímá. Vidíš, kolik máme práce.
Všechny tyhle...
Máš smlouvu, jasný? Musíš tady zůstat.
Bohužel, nejde to. Je mi líto.
- Vlado, ty vole, seš normální? - Co to vyvádíš?
Makáme jako debilové. Chtěli jsme jedinou věc. A pro něj je to moc?
Slíbili jsme, že zůstaneme do konce týdne. Pak nás pustí.
- Ale otci se přitížilo! - Nezaplatí nám.
A když po něm budeš házet Stihlku, tak už vůbec ne.
Já se na něj vyseru. Chci otce stihnout ještě naživu.
V pátek si sbalíme věci, po práci vyjedeme a v sobotu ráno jsme doma.
To stihneme.
Když Marta uslyšela, že přichází Ježíš, vyšla mu naproti.
Marta řekla Ježíšovi:
„Pane, kdybys tu byl, můj bratr by nezemřel.
Přesto i teď vím, že ti Bůh dá všechno, o co ho poprosíš.“
Ježíš jí řekl: „Tvůj bratr vstane.”
„Vím, že vstane při vzkříšení, v posledním dni,“ odpověděla Marta.
Ježíš jí řekl: „Já jsem vzkříšení a život.
Kdo věří ve mě, i kdyby zemřel, ožije.
A nikdo, kdo žije a věří ve mě, nikdy nezemře.“
...neměli jsme ani haléř. Miki zaplatil, na jízdenky nám nezbylo.
Ve vlaku přišel průvodčí a chtěl jízdenky. Miki na mě mrknul,
otevřel jsem dveře... tak ho z těch dveří vyrazil, že spadl přímo do sněhu.
- Co to má s mým otcem? - Sakra, Vlado, jenom vzpomínáme.
- Nedělej drahoty a nalej. - Díky.
Rakovina je svinstvo. Na tu je i Nejvyšší krátký.
- Kdy odjíždíš? - Ještě chci být chvilku doma.
Po tátovi zůstal dluh asi 30 000. Musím ho splatit.
Pak zpátky do Norimberku?
Ještě rok, dva to vydržím. Člověk musí vydělávat. Jinak to nejde.
Proč by to nešlo? Jde to, jen musíš být šikovný.
- Ši-ko-vný. - Když to říkáš, Milošku...
Vždyť uvidíš. Tak nebo tak, dopadne to dobře.
Uvidíme.
Sedej.
Buď vděčná za to, co máš.
No jo. Jednou to mít nebudeš.
Ruce vzhůru!
Přestaň si hrát s blbostma.
A pojďte se najíst.
Musíme do lesa. Ať je něco na klobásy.
Aby tě chytli policajti? Už jsi dost starý. Měj rozum.
Máma má pravdu. Chytnou tě a pojedeš do prdele.
- A ne do Německa. - Tak nepojedu.
Ty nechceš do Německa?
Co tam? Vyděláš dobře, ale seš pro ně hovno.
Všichni říkají, jak je na západě dobře. Ani s otcem se nemůžeš rozloučit.
Co budeš dělat tady?
V družstvu je práce.
- Jo. Za pět korun. - No.
Pořád lepší než být nula v Německu.
Jasně. A v družstvu nula nebudeš!
Když nechce, tak nechce. Nech ho.
Je jiná doba. Už to není jako za komunistů.
Farář říkal, že jim vrátí lesy.
Nemůžeš pytlačit v církevním.
Chtějí mě zpátky v SAD. Ale podle mě je lepší dělat na sebe.
Koupil jsem dva autobusy.
- Takže pán teď bude velkopodnikatel. - Uvidíme, jak to půjde.
Mám ještě něco ušetřeno z Německa. Iveta to chtěla zainvestovat do domu,
ale podle mě se teď musí riskovat.
- Kdy, když ne teď? - Vole, tady je knoflíků!
Tamhle doleva.
Co tam?
Lojzo!
Zavolej Lojza!
- Lojzo! - No?
Přinesl jsem ti mandarinky a grep, tak ho sněz, ať ti neshnije.
Už to mají na bráně.
A jinak jak?
Pomalu.
- Tak jo, čau. - Čau.
- Kdo to je? - Lojzo. Fajn chlap.
Měli jsme spolu kšefty.
Trochu to nevyšlo, tak šel radši sedět, než aby napráskal kamarády.
- To nebyl bůhvíjaký kšeft, když sedí. - Něco vyjde, něco ne.
Ale teď jsme moudřejší.
Co to bylo za kšeft?
Takže máte autodopravu a chcete rozšířit podnikání?
- Ano. Musím investovat. - Rozhodl jste se velmi správně.
Nebudete litovat.
Kolegyně už připravila smlouvy.
Tříměsíční splatnost, pokud nevadí.
Nevadí, nevadí.
Ty smlouvy podepíše můj společník, pokud nevadí.
Ale ty smlouvy zaplatíte, že ano?
Nestane se, že ty auta prodáte dál a naše firma nic nedostane...
Že ne?
- Vy jste majitel firmy? - Ne.
I kdyby se stalo, co říkáte...
Kdyby...
tak vy tratit nebudete. Právě naopak.
Tady. Na kávu.
- Prosím. - Děkuju.
Prosím.
Děkuju. Když budeš držet hubu, všechno dobře dopadne.
Chtělo by to trochu profesionality.
Nemůžeme dělat s takovým šaškem.
Kterého máš na mysli?
Všechno je psané na něj. Když ho chytne policie, začne mluvit
- a my skončíme v base. - Neboj. Jestli začne mluvit, tak zmizí.
Co je, pánové? Nemáte radost?
Vy ale vůbec nemáte radost!
Přitom tady máme nejmíň tři miliony v čistém, kurva.
Tři miliony!
Tak se trošku usměj.
No! To je úsměv šťastného, úspěšného chlapa.
Co?
Přestaň!
S tím budete mít spoustu práce.
- Budeš vozit cikány do lesa? - Jasně.
Celej žhavej.
Hůř. Školní výlety.
Celé to tady poblijou.
Prý jsi koupil taky nějaké náklaďáky.
- Já? - Martinova máma říkala, v kostele.
Prý jste jeli do Německa prodat nějaká auta.
To jsme jen pomáhali kamarádovi.
Potřeboval řidiče.
Kamarád potřeboval řidiče?
Kdybys aspoň měl pořádnou výmluvu.
Nebudeme věčně bydlet u mámy. Nechci sedět na prdeli a střádat drobné.
Autobusy nám tenhle měsíc vydělaly 40 000.
Většina lidí tolik vydělá za rok.
Nikomu se nic nestalo. Nedělej z toho vědu.
Byl to jeden kšeft. Nebude se to opakovat.
Dobrou noc.
Dobrou.
Ahoj. Jak je? Všecko v pohodě?
Co to děláš?
Je pátek, tak jsem něco málo vypil.
Tohle ti taky udělal pátek?
Nějaký buzničky z Revúci nebo odkud...
- Co? - Začali se tady roztahovat.
Tak jsem je trochu srovnal, Miki.
Ty seš teda vůl. Pojď.
Hej! Co chceš?
V pohodě?
Do prdele!
Ježíši Kriste!
- Co se stalo? Miťo! Bože můj! - Klid, nic se neděje.
- Co se stalo? - Jdi si lehnout.
Miťo!
- Neruším? - Co chceš?
Hledám pyrotechnika, co hodil granát před dům mojí mámy.
Máš problém?
Pusťte mě ven!
Já to zaplatím! Já za to kurva nemůžu!
On za to může!
Praštil mě první, zezadu, před kámošema. Ruply mi nervy. Nemůžu za to.
Praštil jsi ho zezadu?
Podívej se na něj a na mě.
Kdybych ho viděl, ani by nevěděl, jak se jmenuje.
- Takže můj brácha lže? - Brácha? Kurva, ne.
V pořádku, nebyl jsem u toho. Nevím, co se stalo.
Rozvaž ho.
Nemuselo to zajít takhle daleko. Nechtěl jsem to.
Stalo se. Víckrát se nestane.
Postrašili jste mě. Co dál?
Nic. Dáte si férovku. Jeden na jednoho. Pak uvidíme.
Jestli bráchu zmlátíš, v pořádku. Lhal.
Vyběhl zezadu, ruply ti nervy.
Ale jestli lžeš ty, tamhle je les.
A nemysli si, že ti vykopeme hrob. Vykopeš si ho sám.
Nebo spíš vybagruješ.
- Na to ti seru. - Teď ses chlubil, jak bys ho sundal.
- Vlado? - Můžu to zkusit.
Tak pojď, ať už mám od vás pokoj!
Moje žena kvůli tobě nedokáže usnout.
A mámě nedokážu vysvětlit, jak je možný, že po světě běhají čuráci jako ty.
- Která ruka hodila ten granát? - Danubit.
- Co? - Danubit.
Jasně, promiň. Která ruka hodila ten Danubit?
Prásk! Prásk! Prásk!
Kurva, tak řval, že jsem musel uklidnit ty poníky, nebo co to bylo.
Teklo mu z nosu, sliny, krev.
Miki si otřel pálku a povídá: „Když máš s někým problém, netahej do toho rodinu.“
- Viď žes to tak řekl? - Je to tak.
Chtěl jsi ho zahrabat?
- Aby mě kvůli němu zavřeli? - Počkej, to není všechno.
Víš, co udělal cestou zpátky? Posral se!
Nevěděl, jestli si má držet hlavu, ruku nebo prdel!
Tak jo, klid. Tohle je Lojzův večer.
Přesně tak. Na našeho kámoše Lojza. Ať se mu basa vyhýbá jako...
Prostě ať se mu vyhýbá.
Lojzo!
Jak dlouho jsi seděl?
Dva roky?
Nebýt mě, seděl by dýl. Seš skvělej kamarád, Milošku. Nejlepší.
Doma se na tebe těší, ne?
Líbí se mi, že ses postavil za rodinu. Rodina je to nejdůležitější.
Jak si co kdo posere, tak to má.
Co je?
Nedáte si panáka?
Jindy. Užij si rodinu.
No tak, aspoň do jedný nohy.
Pojďme.
Musíš mít radost, že je muž zpátky doma.
Nikdo se na mě netěšil víc.
Dost, Lojzo.
Stačilo, mám dost.
Vadí ti moji kamarádi?
Když ti Miloš nosil peníze, tak ti nevadil?
Miloš se postaral.
Ne jako Laco. Pamatuješ Laca? Taky na něj šly faktury.
- Ale kdo šel sedět? Já. - Nech to bejt, už jsi doma.
Zavolej Lacovi, ať přijede. Je tady Miloš. Miloše měl rád.
- Nepromluvíme si? - Moje vlastní rodina.
Manžel od sestřenky. A bylo mu jedno, co se mnou je!
Nebo se staral jenom o tebe?
- Musíš mě přede všema ponižovat? - Já tě ponižuju, ty kurvo?
- Jedeme. - Kam?
- Za Lacem. - Hej, Lojzo. Hej.
No tak. Měl by ses na to vyspat.
- Zítra to uvidíš rozumněji. - O co jde?
Žena říká, že s Lacem nepíchala, ale mám jí věřit? Řekni, Miki, mám?
No tak, chlapi. Jen ho postrašíme, jako toho hajzla ve stájích.
Chci vědět, na čem jsem.
Jedete?
Kde bydlí?
Co blbneš, Lojzo? Promluvíme si zítra. Stavím se po práci.
Běž spát.
- Nazdar. - Nastup.
Můžu řídit?
Tak jak, Lacko? Žena je zdravá?
- Nejedeme k tobě? - Trošku se projedeme.
- Hej, neblbni. - Zavři ty dveře. Je průvan.
- Tak jak? Hotovo? - Je to tam samej šutr. Hodinu jsem kopal.
Za tamhletím stromem doprava.
- Lojzo, já fakt nic neudělal. - Potřebuješ pomoct?
- Jdeme. - Řekněte mu, ať se na to vysere!
- Co se děje? - Lojzo ho chce jenom postrašit.
- Za chvíli jsou zpátky. - Aha.
Já za něj seděl a on mi píchal ženu.
Usneš?
Cos ulovil?
Vlada v noci vytáhneš z postele...
Už to maso ani nemám kam dávat.
Zase jelen?
Medvěd. Pořádný tlustý méďa.
Jste vy dva normální? Chcete se nechat zabít? Miťo!
Tlapy měl takhle nahoru, oči jako sova...
Nemáš teď kydat v družstvu?
Jedeme autem a najednou konec vesnice. Laco nebyl blbej.
Popadl za kliku a chtěl zdrhnout, ale Miki ho chytil.
Kdyby ho nechytil, tak uteče.
Na Mikiho pozorné oko.
- Nikdo vás neviděl? - Neboj, nikdo nás neudá.
Každý ví, co je Lojzo zač.
- Co je zač? - Jak co je zač?
Vypadal, jako že to dělá poprvé? Ještě za komunistů někoho sejmul.
Celá rodina se ho bojí. A když se tě někdo bojí, nic neudělá.
- Amen. - Amen.
Udělat z někoho kripla, na to si troufáš. Ale dodělat to, na to seš slabej?
- Bacha na držku, jo? - No co?
Jen nechci skončit v base.
Necítíte nic? Neposral ses?
- Kurva! - Vlado, Vlado!
Co si to dovoluješ?
- Co? - Klid, sakra. Klid.
Ať už za náma neleze.
Nebude.
Tady uděláme samoobslužný bar.
KVĚTEN 1993 BREZNO
Vytrháme podlahy,
dáme sem mramor. Hezký, broušený, z Itálie.
Tohle vybouráme,
dáme tam takové sloupy. Hezké, antické.
- To bude drahé. - Co, drahé?
Kdyby ti aspoň Vlado pomohl, ale takhle toho bude moc.
Práce i peněz.
Všechno pryč... Nová okna, střecha...
Nic ti nezůstane. Jen stěny.
Co je ti?
Nic.
Ale místo je to dobrý.
Odsud to budeš mít blíž do práce.
- Jak to, blíž? - No blíž.
BUDOVA NA PRODEJ
Dole budou stroje, činky, šatny a tady bys mohla dělat aerobik. Pro ženy.
Zajdeme na večeři? Oslavit to?
Paráda, ne?
Cvičme v rytmu, sakra.
Všechno v pořádku? Chutná?
To je ale řízek, sakra. Jako volant u autobusu.
Taky vás to tak překvapilo?
- Co? - Že vás manžel vzal ven.
Víte, ten můj je pořád v práci. Nikam mě nevezme.
- Co dělá váš manžel? - Je šéfem krajské kriminálky.
Víte, kolik mají práce? Tomu byste nevěřila.
- Čemu by nevěřila? - Kolik máš práce.
- Někdy ani nepřijde v noci domů. - Ano, je toho opravdu moc.
Celé Slovensko od revoluce zdivočelo.
A čí je to zásluha? Tamtěch nahoře.
Amnestie. Pustili na svobodu kdejakou havěť
a od té doby máme plné ulice zločinců, vrahů a narkomanů.
- A teď se starejte. - Je to hrozné.
Kdyby nás alespoň dobře zaplatili, ale co dostáváme? Obyčejnou almužnu.
Kdejaký vagabund vydělá na jednom kšeftu víc než já za celý rok.
- Je to normální? - To určitě není.
To víš, když nefunguje stát, nefunguje nic.
Že to říkáš zrovna ty! Právníkům se vede dobře.
A zvlášť těm, co nemají páteř. Jako ty.
Teď bych se snad měl urazit.
Ale má pravdu.
- No. - Neposlouchejte je.
Na světě jsou i dobří lidé.
Třeba Martin mi zařídil vyšší plat v masokombinátu.
A víte, co za to chtěl? Nic.
Když to jde, pomůžu.
Kdybyste chtěli za odpočinkem, můžeme vám zařídit dobrou destinaci.
Ale zdarma to nebude. Fantozzimu to odečteme z prémií.
Snad jindy.
Uvidíte.
Budeme rádi, když budete zase v klidu.
Na náš účet.
Hej! Co to má bejt?
Když to nebude vypadat jako vloupání, pojišťovna ti to neproplatí.
Zboží vyložíme a kamiony necháme za Zvolenem.
Ráno zavoláš na policii, že zmizely.
Ale Miloš říkal, že peníze budou předem.
- To říkal Miloš? - Ano.
Miloš toho navykládá.
Miki.
- Co se tady děje? - Za pět minut vyrážíme.
Pojedete před náma.
Kdyby byla cestou hlídka, budete to hlásit.
- Jak se má šéf? - Je na Kanárech s nějakou kurvou.
Takže asi dobře.
Ale no tak, hoši.
Moc dobře víte, že vám to přeju.
Ale igelitky?
Trochu úrovně, kurva.
Nemůžete přece skladovat peníze mezi slipama.
Zaprvé je to nechutné a zadruhé nebezpečné.
Potřebujete fazónu, přes kterou se ty peníze budou dát přepírat.
Takže vítejte v S3 Security.
Eseróčko je zaregistrované, licence na bezpečnostní službu je platná.
Klíče si rozdělte, nějak se mi smíchaly.
Hodně štěstí.
Tak co?
Doteď jsme dělali ptákoviny za pět korun. Srát na faktury a jiný čurákoviny.
- Musíme pořádně vydělávat. - Pán řekl hop a ještě nepřeskočil.
Pán přemýšlí dopředu.
Koukni na Prievidzu, jak jim jedou topné oleje. V desítkách milionů.
Jestli se do toho nevložíme teď, do konce života budeme litovat.
Ondro,
vidíš toho Favorita?
Máme zájemce. Musí se půjčit.
Když ho půjčíš tak, že ho už nikdo nenajde, budeme mít na kafe.
To budeme stát se založenýma rukama
a koukat, jak se nám sem serou Rusáci a kdejaká pakáž a vydírají naše podniky?
No a? Uděláš „bu“ a všichni ti odevzdají kšefty?
- Zkusíš, zjistíš. Nezkusíš, nezjistíš. - Kruci, Miki. Řekni tomu debilovi něco.
Jinak nás dostane do průseru.
No? Hotovo?
Potřebuješ spolehlivé lidi. Nehnat se do toho zhurta.
Pak nevíš, kdo ti vrazí rezavou kudlu do zad.
Ale jo.
ÚŘAD BOJE PROTI ORGANIZOVANÉ KRIMINALITĚ
Co je to za magora?
Osm hodin mučení, výhrůžky basou...
A nic.
Neřekl ani, jak se jmenuje.
Takové lidi potřebujeme.
Vy jste mě jen testovali, vy kurvy?
Vítej v partě.
S Janem se známe od školy.
Bude vděčnější než bílé koně, co jsme měli doteď.
Tohle je ten spolehlivý člověk?
Jano, co vyvádíš?
Opustila tě žena?
Ale...
Neviděli jste Mikiho?
- Nevíš, kde je Miki? - Kdo?
- Miki! - Nevím.
- Kde je Miki? - Asi vzadu.
Miki...
Neumíš zaklepat?
Na chvilku tě potřebuju.
Nepočká to?
Vlado se popral.
Má rozum. Vyřeší si to sám.
No nevím.
- Tys nechtěl? - Nechtěl, opravdu.
Seděli jsme s Handulou v baru a bavili se.
Schwarzbacher si sedl k nám, měl kecy...
Dostal, sekl sebou, praštil se do hlavy, hotovo. Nemůžu za to.
- On nemůže za nic. - Já ho chtěl zachránit.
Naložil jsem ho do auta, že ho zavezu na pohotovost, ale... V autě umřel.
A tak jsi ho nechal na zastávce, uprostřed vesnice.
Měl jsem ho snad zakopat?
- Neměl jsi ho mlátit. - Teď seš chytrej.
Jak se mám podívat mámě do očí? Mám jí říct, že to udělal?
A že teď bude patnáct let sedět?
Za co tě kurva platíme? Abys dělal důležitého?
Radši vymysli, co s tím. A nehledej výmluvy, sakra.
Co jsem řekl?
Podívejte, mám k vám sympatie.
Dano a já jsme téměř rodina.
A pro rodinu udělám cokoliv.
Jako soudce jsem udělal, co bylo potřeba.
A jelikož doplatek proběhl, tak...
Víte, že nespekuluju.
Ale?
No,
prostudoval jsem spis.
Pitevní zpráva je v pořádku, uhráli bysme to na nehodu.
Náhodou upadl na kámen. Bohužel, stalo se.
Pánbůh to tak chtěl.
Ale?
Ale policie má svědka. Majitel baru to viděl.
- A? - Výpověď je jenom papír.
S tím něco uděláme. Ale svědek musí stejně držet hubu.
Znáte se osobně?
Tak za ním musíte zajít a domluvit mu, ať tu výpověď stáhne.
- A když nebude chtít? - Tak ho musíte nechat odcestovat.
- Když bude probíhat soud? - Miki, no tak.
Tvůj brácha seděl tam, kde sedíš ty.
Vlado toho moc nevypil.
Věděl dobře, co dělá.
Chlapi se občas porvou. Dají si jednu za vyučenou a pak spolu pijou dál.
Kdybys byl odsud, tak bys to věděl.
Jenomže to nebylo poprvé, co dělal problémy.
Já ho znám. Až až.
Proč jsi přišel? Chceš mi to tady rozmlátit?
Chci se domluvit.
Domluvit?
Musíš stáhnout výpověď. Byla to nehoda.
I kdybych to chtěl udělat, policajti mě před tím varovali.
Budou vědět, co je za tím. Ještě mě nakonec obviní z křivé výpovědi.
A já půjdu sedět?
O policii se postaráme.
Takže je pravda, co se o vás říká. Hrajete si na mafiány.
Umíme se dobře odměnit. To se neříká?
Říká.
Mohl by sis to tady zvelebit.
Vlado ho zabil.
To penězma nevyřešíš.
- A jemu basa jen prospěje. - Hraješ si na soudce, sakra?
Nikomu tím život nevrátíš.
Akorát zničíš další.
Já jsem jen řekl pravdu.
Nemůžu za to, že se ti to nehodí.
Já se chci umět podívat do zrcadla.
Za chvíli bude Vlado doma.
Nic neudělal.
Zavřeno.
Dobrý večer.
Potřeboval bych pomoct. Za vesnicí se mi porouchalo auto.
Kdy jste měla mimoděložní těhotenství?
V osmnácti. Krátce před svatbou mě museli operovat.
Brali jste se, protože jste byla těhotná?
Nechtěli mě pustit na svatbu.
Musela jsem slíbit, že se po půlnoci vrátím.
Tak mi připnuli čepec a rovnou jsem jela zpátky do nemocnice.
Co... Ne.
- Co je? - Ne, já chci ještě tančit.
No ještě to tak.
Zatančíme si, až tě pustí, dobře?
Uděláme si další.
Kolegové bohužel zcela zanedbali pooperační péči.
Proto ten zánět a další komplikace.
Bude to zázrak, pokud ještě někdy otěhotníte.
Nikdy neříkejte nikdy.
Nebo ne?
Vím, že má milenky.
Mám oči.
Ale nosí peníze a stará se o děti. Na mě je hodný.
Ale kdybysme neměli děti, nevím, jak dlouho bych to vydržela.
Promiň.
Nic se nestalo.
Jsem ráda, že aspoň pracuje s Mikim a dávají na sebe pozor.
Dneska jsem viděla Vlčekovou.
Koho?
Hostinského ženu.
Prý od ní odešel manžel. Ani se nerozloučil a zmizel, chápeš to?
Být na jeho místě, tak se stydím. Nechat ženu samotnou s děckem.
- Tohle už můžeme odnést? - Ano, můžete.
- Jak to jde? - Co ti budu povídat?
Nestěžuju si.
To vidím.
Přinesl jsem ti prádlo a tak. Máma chtěla přijet,
ale řekl jsem jí, že to není dobrý nápad. Tak ti aspoň upekla koláč.
- Už jsem měl být venku. - Ještě chvíli.
Děláme, co můžeme. Prokurátor podal odvolání.
O propuštění bude rozhodovat krajský soud.
A?
Dostala to poctivá soudkyně.
Na prachy ji nedostaneme.
Ale hledám jiné cesty.
Miki, to nemyslíš vážně!
Vždyť to je medvědice!
Má větší bicepsy než já stehna.
Já ji radši někde zahrabu, ale tohle po mně nemůžeš chtít.
Dobře, dobře, dobře. Já vím.
Za Vlada.
Potřeboval bych, abyste z osobních důvodů odstoupila ze senátu,
který bude rozhodovat o bratrově propuštění.
No...
Tady kolega případ velmi rád převezme.
Bude to lepší pro všechny.
Martínku...
Tohle je jako můj bratr.
Dokud Vlado sedí, nemám u sebe důležitějšího člověka.
Nedovedu si ani představit, jak bysme bez něj fungovali.
Miro Sýkora.
- Martin. - Chlapci za náma přijeli z Bratislavy.
Měl bys slyšet jeho historky. To nevymyslíš.
Martínku, řekni jim, jak jsi lovil toho medvěda.
Jeden Ukrajinec vydíral podnikatele, tak mu šli hoši trochu domluvit.
Když nechce, řeknu to sám. Chlap dělal bordel, tak musel zmizet.
Oddělej ho.
- Nemůžu. - Oddělej ho!
Už ho měli nad jámou, ale nemohli se domluvit, kdo ho střelí.
Ukrajinec to využil a nahý utekl do lesa.
Tak odjeli z lesa a dělali, jako že se nic neděje.
Ale Martin a dva chlapi se schovali v seníku.
Prý ten Ukrajinec se bude vracet cestou kolem nich.
A najednou: podívejme! Nahý chlap si vykračuje údolím.
- Nemyslel jsem tuhle. - Tak kterou?
Promiňte.
Slyšel jsem, že vám v Bratislavě vynáší dovoz zbraní.
Co?
To já jsem nás tady zapojil do topných olejů.
Mohli bysme si být vzájemně užiteční. Co?
Oba přece potřebujeme celníky.
- Promluvíme si, až tady bude Miki. - Jasně.
Dobře.
Musím končit. Zítra budu doma, jo?
- Žena? - Jo.
Ví tady o tom?
Raději se nezajímá.
Člověk přijde domů, má za sebou dlouhý den a musí poslouchat:
„Teče nám záchod. Potřebuju novou poličku. Musíme koupit tamhleto.“
Nemůžu jí říct: „Dej mi pokoj, dneska jsem musel sejmout jednoho čuráka.“
Seru na to, že teče záchod.
Nepochopily by, že to všechno dělám, abysme se měli dobře.
To by nepochopily.
Občas je toho na člověka moc. Ale teď už z toho jen tak nevystoupíš.
Prý jsi vzal nějakou práci v Bratislavě.
Chtěl jsem to s tebou probrat.
- Za zády bych ti tam nelezl. - Kdo to objednal?
Braňo Škubla.
Kolik?
Milion. Kamarádská cena.
Za to, že sejmete Žaluda?
Jo.
Málo.
Žalud má víc životů než kočka. Zatím vždycky přežil.
My se práce nebojíme.
Ani ty?
Co s tím? Chceš Žaluda polechtat?
Malý, šikovný... Dvě dávky a je po něm.
- Ani nevíš, kde to má pojistku. - Jak nevím?
- Tady je. - Má ochranku.
Nedostaneš se k němu dost blízko. Ser na to.
Pozor. Nedělit nožem ani ničím, co háže jiskru.
Neskladovat v chladnu, nekouřit u toho,
nejíst, nepít, neolizovat,
nebýt debil.
Dobrej...
Máma chce, abych jel za papežem.
Pro odpustky?
Debile.
Mají jet s farářem do Říma. Jeden řidič nemůže.
Byl jsem u ní a ona povídá: „Miki, co ty?
Jsou to přece tvoje autobusy.“
No co, vezmeš si pas, modlitební knížku,
ruce na bradavky a jedeš.
Nehraj si s tím, nebo to odpálíš.
- Moje máma pojede taky? - Nevím.
Pojedou dva autobusy z Telgártu a ze Šumiace.
- Tak to asi pojede. - Stoprocentně.
Miki.
Počkej, než nasedne.
Počkej.
- Dcera. - On přece nemá tak starou dceru.
Buď ho odděláme, nebo na něj pošleme sociálku.
Co teď?
Nech to.
Drž rytmus.
Měli jste to udělat už dávno. Braňo je nervózní. Chce výsledky.
To počká. Ta holka je tupá jak motyka, ale zatím nic neudělala.
Tyhle kšefty musíme vyřizovat co nejrychleji.
Pak se nám to začne hromadit. A to není dobré.
- Například? - Prievidza.
Údajně jsou tam problémy.
Jeden z novejch chlapů to posral.
Už na ně musíme poslat policii.
Koukni, jak parkujou.
Miki, víš, že já pomluvy nešířím.
Nepřišel bych bez důkazů.
To seš kokot? Tobě jebe? Jak teď vypadáme?
Nevěř jí ani slovo.
Měls ji hlídat. To byla celá tvá práce. Cos na tom nepochopil?
- Já ji hlídal! - Ano? Co všechno to hlídání zahrnovalo?
Co ti řekla?
Je to pravda?
Co ti řekla?
Přece si to užila. Ať nedělá, že ne.
Paľo, ona bude držet hubu.
Miki o tom nemusí vědět.
Kam jedeme?
Vyzkoušet rozbušku.
Minule selhala, tak chci vědět, na jakou vzdálenost funguje.
Bude ohňostroj, co?
- Jo, bude. - Já mám ohňostroje rád.
Jeď za něma. Vědí, kam jedeme.
Co je?
Co? Když jsme zakládali SBSku, říkal jsem, že nebudu dělat s lidma, co neznám.
Nebýt Házyho, ani bysme o tebe nezakopli.
Já si toho opravdu moc vážím.
- Za co jsi seděl? - Krádež.
- Aha. - Trochu jsme se na tebe vyptávali.
Bylo tam taky znásilnění, ne?
- To už bylo dávno. - Jak dávno?
No tak, Miki. Bieliková kecá. Já jsem fakt nic neudělal.
Nekecá.
- Vy tak máte co mluvit! - Co, kurva?
Proč jsem ji měl hlídat já? Manžel jí zmizel, bůhví kde chudák je...
A žena se bála, jestli někdo nepůjde taky po ní.
Ale proč zmizel? Hodný Miki se o ni postará, hodný Miki ji pohlídá.
Nasrali jste se Bielikovi do byznysu. Překážel, tak jste ho sundali.
- To je trochu rozdíl, ne? - Jo? V čem?
Bielik věděl, do čeho leze. Ale rodina?
Na rodinu se nesahá, kamaráde. To moc dobře víš.
Spravedlivý Miki rozhoduje, kdo půjde ke dnu a kdo ne.
Naser si, Miki. Naserte si oba.
Sakra, Martine.
Kurva, brzdi, Miki, brzdi.
Kurva, zasekl se.
Kurva!
Brzdi, kurva!
Sakra.
Miki, v pohodě?
Žiješ, Miki?
Počkej.
Tos nemohl počkat?
- Měl kecy, no. - Ty seš teda čurák.
Kurva!
Sakra!
Celý měsíc vysedáváte,
slibujete, řešíte zkurvenou Prievidzu,
a když konečně Žaluda vyhodíte do vzduchu, tak to přežije!
- Pro jistotu jsem to stiskl o něco dřív. - Jste banda zasranejch břídilů!
- Být tebou, vážil bych slova, Braňo. - Tak co jste?
Odkládáte, odkládáte a nakonec to stejně dojebete!
Musíš zaplatit.
- Jak jsme se domluvili. - Za co? Za podělanou práci?
Braňo, klid.
Akorát jste Žaluda upozornili, že po něm někdo jde.
On si zjistí, kdo po něm jde. A pak půjde on po mně, kokoti!
Měli byste zaplatit vy mně za to, že se tady s váma seru!
Miki, přísahám, že to zaplatím. No tak, Miki!
Zrovna jsem zainvestoval, ale ty prachy seženu.
Miki! Miki!
Miki!
Odtáhněte ho.
...Utěšiteli,
Duchu pravdy,
který jsi všude a všechno naplňuješ.
Poklade dobra a Dárce života,
přijď a přebývej v nás,
očisti nás od každé poskvrny
a spas, Dobrotivý, naše duše.
- Pane, smiluj se. - Pane, smiluj se.
Kéž by byl každý jako ty, Mikuláši.
Úspěšný podnikatel a najde si čas, aby nás zavezl k Svatému otci.
Kéž by se každý tak hezky staral o lidi kolem sebe.
- Díky. - Budeme se v Římě modlit i za tebe.
No, pokud tam dojedeme.
Miťo, co je? Co se děje?
Nevím. Celníci si asi myslí, že něco pašujeme.
Ale proč by si to mysleli?
Nevím. Rakušáci.
Bezbožný národ.
Celník dal můj pas do počítače. Asi mě našel v nějakém mafiánském seznamu.
Rozšroubovali celej autobus.
- Za papežem jsi byl? - To jistě.
Ani v klášteře jsem se nevyspal. Tolik zpívali, až mě z toho bolela hlava.
Tak jo, dokončíme to zítra.
Kampak, paní soudkyně?
Já už žádné medvědice neberu. Odteď píchám jenom laňky.
Kokoti. Závidíte, co?
Koukejte sekat dobrotu.
Hop.
Jaký „hop“, ty kokote?
Můžu nějak pomoct?
Pokračujte v jízdě, pane řidiči.
Proč se směješ, kurva?
Seš normální?
- Proč mi tohle děláš? - Co?
Pořád říkáš, jak ti záleží na rodině a...
- Proč sis mě bral? - Ivko, Ivko, no tak.
Všichni ti říkali, že nemusíš, když už nejsem těhotná. Měls to zrušit.
- Oba bysme měli pokoj. - Vteřinku, ano?
Zrovna nemůžu. Nešlo by to jindy?
Známe jméno toho, kdo to udělal?
Ne.
Sakra.
Že by si Martin neporadil s nějakým ochrankářem?
Jedním to začalo. Ale u auta jich ho mlátilo šest.
A když zjistili, že je od Černáka, šéf SBSky ho nechal oddělat.
Tři rány do srdce.
A toho známe?
Když Marta slyšela, že přichází Ježíš, šla mu naproti.
Marta řekla Ježíšovi:
„Pane, kdybys tu byl, můj bratr by nezemřel.
Přesto i teď vím, že Bůh ti dá všechno, o co ho poprosíš.“
Ježíš jí řekl: „Tvůj bratr vstane.“
Marta odpověděla: „Vím, že vstane...“
I pro tebe budu takhle plakat.
Nikdy.
Na můj vkus to začíná být divoké.
Miki,
Prievidza začíná být divoká. Paľo vystrkuje růžky.
Ke všemu se do toho sere nějakej kokot z Partizánskeho nebo z které prdele.
Miki!
Dneska ne.
Dneska slavíme.
Tak to zkusíme přes ministerstvo.
Krajský šéf HZDS, ten má u nás nezaplacené účty.
- Tak co? Jak se vede, pane primátore? - Zdaleka ne tak jako tobě, Miki.
Miki, odveď ho, nebo prohraje i radnici.
Dám ti klíč. Rovnou si vezmi gáži.
Jestli chceš půjčit, přijdu v pondělí.
Ne, ne, ne. Mám veliký problém.
S bratrama. Kulturistama.
V pondělí budu v Sásové. Přijedu a probereme to.
Tyhle jsou tvoje?
- K čemu pět? - Něco do lesa,
něco pro Ivetu.
A něco, abych se za tebe nemusel stydět.
Sedmička bavorák. E38. Na Slovensku jsou dva.
Jeden máš ty a druhý Mečiar nebo kdo.
Abys měl v čem jezdit do družstva kydat hnůj.
Pojď. Ukážu ti Džinna.
Ty máš tygra? Tygra?
Kamarád ho dovezl ze Sibiře. Byl jsem pro něj v Brně, ale...
- Chtěl bych dalšího. - K čemu ti bude?
Tak.
Vzbuzuje ve mně respekt,
sílu a šlechetnost.
Iveta se nezlobí?
Mám na vybranou?
Vlado.
Vítej doma.
Mám bavoráka jako Mečiar.
Tak...
Takže kuchyň...
Hezká, podívej.
- Ložnice... - Ano.
Miki bydlí asi 500 metrů tím směrem.
500, 600.
Kdybys chtěla, kostel je tamhle.
Do kostela šla nejdřív.
Obývák...
Sem koupím televizi, sem gauč...
Až přijedeš na návštěvu, ty budeš v ložnici a já na gauči.
Hezké, dobře. Jen aby sis to taky užil.
Protože jestli tě znovu zavřou, praskne mi srdce.
Obvinili mě neprávem. Mám na to papír.
Neboj, převychováme ho. Už nebude zlobit.
- A já převychovám tady tohohle. - To jistě.
Drahoušku, 20 let jsem to zkoušela.
Jedině tak kladívkem po hlavě.
- Koukej, to mám od Džinna. - No vidíš.
- Takové nesmysly. K čemu máš tygry? - Prostě mám, no.
- Kdyby byli alespoň na klobásy. - Na klobásy, to určitě.
No?
Děje se něco?
Džinne.
- Co se děje? - Nevím.
Přijeli jsme, jak jsi chtěl. Jaro potřebuje pomoc. Došlo tady k hádce.
- Důvod? - Teď jsme přijeli, Miki. Netuším.
Kdo to sakra je?
- Co tady děláte? - Co tady děláme? Co tady děláte vy?
- Co je mu? - Co ti je po tom, co mu je?
Jaro, volala mi tvoje recepční. Že máš nějaký problém.
- Tihle tě otravujou? - Jaro je v pohodě. Stůj, kamaráde.
- Co jsi zač? - Co jsem zač? Co jsi kurva ty zač?
Hej, Miki.
Miki, seš tady?
- Zamkni dveře. - Co?
Dveře!
Ticho!
Odražená kulka.
Buď zticha, kurva!
SANITÁRNÍ DEN
Zmrd.
Kam čumí, kokot?
- Jedou do prdele. - Dobře.
Tři v tom neodneseme.
- Zabalte ho do koberce. - Dobře.
- Jak daleko je to k Avii? - Pět set metrů?
Mockrát děkuju. Na shledanou.
Pane Černák, ohledně toho povolení na ten váš penzion...
Vy si mě nepamatujete. Jsem Zita ze stavebního.
- Promiňte, ale teď nemůžu. - Aha. Jak se máte?
- Tak. Pomalu. - Nejste přece tak starý.
U nás doma říkají „pomalu“ hlavně staří lidé.
Mladí říkají, že se mají „rychle“. Neměl byste říkat „pomalu“.
- Nejste až tak starý. Kolik vám je, co? - Co s tím stavebním povolením?
Jo tohle. Do příštího týdne dostaneme vyjádření z Ochrany vodních zdrojů.
Takže se schválením nebude žádný problém.
Zdravím.
Nic, jenom stěhujeme kamaráda.
- Do prdele, Miki, potřebujeme bagr. - Drž hubu a popadni to.
Posilovna je uklizená.
Ti tři přijeli škodovkou.
Nechali jsme ji rozebrat na díly. Pan majitel fitka děkuje.
Operace se zdařila.
Kulku vytáhli. Stihli jsme ho odvézt, než přijela policie.
Akorát měl na pokoji nějakýho dědka, co si myslel, že ho unášíme,
tak volal o pomoc.
Ti tři se ti srali do byznysu?
Neznal jsi je. Nevíš, proč tam byli.
Nijak se tě to netýkalo.
Neměls v tom ani prachy, nic.
To sis vymyslel pěkný byznys.
LEDEN 1996 VYSOKÉ TATRY
A dál se píská.
Hlavně že je Slovák na Slovensku pánem.
To si zaslouží potlesk.
A co my Maďaři, co?
Sokole, holube!
Přidej!
No?
Volej manželce. Hledá tě. Hned, Miki.
Odpoledne?
My lidé s tím nic nenaděláme.
Všechno je to vůle boží.
Vychovala jste dobré syny.
Můžete na sebe být hrdá.
Váš syn, viďte?
Kdyby si odseděl, co měl, tak je ještě naživu.
A můj muž taky.
Můj manžel měl proti němu svědčit.
Ale před třemi lety zmizel.
A už ho nikdo neviděl.
Ale já o ničem nevím.
Nikdo nic neví, nikdo nic neviděl.
Jako kdyby se to stalo samo.
Celá vesnice toho vašeho Mikiho obdivuje.
Kluk z Telgártu,
řidič autobusu, a jaké je z něj najednou velké zvíře.
Kolik má peněz.
A přitom všichni dobře vědí, jak se k nim dostal.
I vy to musíte vědět.
Vy ho alespoň můžete pohřbít.
Kdo je to?
Kamarádi.
Tohle
jsou tvoji kamarádi?