Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mennesker ønsker ikke andet end at blive elsket.
Mennesker bygger fantastiske ting, vi rejser til månen,
og vi skriver poesi og forsker, så vi kan opnå andres kærlighed.
Det eneste, vi vil, er at blive elsket.
Skræmmende.
Det er plakaten.
Team, gør jer klar.
-Held og lykke. -Tak.
Knæk og bræk!
Jeg har altid følt, jeg ikke var tilstrækkelig, når jeg var alene.
I skolen plejede jeg at synge.
Jeg fik klassens og lærerens opmærksomhed. De klappede ad mig.
De elskede mig og ville være mine venner.
Og hvis jeg brugte håndbevægelser i sangen, blev jeg som deres
fjols eller klovn.
Men de elskede mig bare endnu mere.
Min første Latin Grammy.
Og så tog jeg hjem, og alt var lige omvendt. Jeg var usynlig.
Jeg betød ikke noget.
Hele livet pressede jeg på for at bevise, at jeg var tilstrækkelig,
og jeg blev vant til at gøre betydelige ting for at blive elsket.
Så folk ville elske mig.
MON LAFERTE, TE AMO
Min kærlighed var ægte
Jeg elskede dig virkelig
Selvom du var tavs
Elskede jeg dig højere
Et kys på toget
Blev pludselig så voldeligt
Nogle gange vildt
Jeg er desperat…
Joelito havde fødselsdag den 10. Vi var i poolen hele dagen og grillede.
Det blev sent og mørkt. Vi var stadig i poolen.
Hvor lækkert.
Vi grillede pizza og flutes og sad der bare…
Hvor dejligt.
-Ser jeg godt ud? -Ja.
-Se.
DU BLIVER DEN SMUKKESTE BLOMST
Skal jeg fortælle historien, må jeg fortælle det hele.
Vi boede hos min bedstemor.
Mine forældre, min søster og jeg
og min onkel og hans familie.
Vi boede her alle.
Min bedstemor var sanger og komponist. Hun skrev boleroer.
Hun sagde, de kaldte hende "dronningen af bolero."
Hun lærte mig at synge. Vi sang sammen, og hun spillede guitar.
Hun lærte mig at lave forestillinger, at stå ret op. Alle mulige ting.
For eksempel ville jeg være komponist.
Det havde jeg fra hende, fordi hun skrev sine egne sange.
At hun skrev sine egne sange,
var vigtigt for mig, for det gjorde kvinder sjældent.
Dengang sang kvinderne bare sangene.
Men min bedstemor skrev sine egne, så det ville jeg også.
Jeg køber gerne blomster til min bedstemor.
Det gjorde hun også.
Hun kom altid med blomster til sin mor eller mand på kirkegården, og jeg tog med.
"Bliv ikke gift. Sig nej til mænd. De er ikke værd at samle på."
"Kærlighed findes ikke. Led efter nogen med penge."
Min bedstemor var sjov med sine råd.
Min bedstemor sagde altid, at jeg skulle slippe ud af kvarteret.
Det mente hun, var det bedste, der kunne ske for mig i livet.
Det handlede nok også om volden og lidelserne i vores familie.
Så flyttede vi.
Vi endte længere nede i Gómez Carreño.
Det var mine forældres første lejlighed som mand og kone.
Det var en almen bolig.
De virkede meget glade, fordi de havde deres lille hjem og startede en familie.
Jeg kan tydeligt huske, at de købte en ghettoblaster.
Da den ankom, åbnede vi den, og den duftede ny. Af plastik.
Og vi slukkede lyset og lyttede til musikken i radioen.
Vi sad der alle fire.
Man kunne kun se det lille røde lys på radioen,
og vi sad bare alle fire og lyttede til musikken.
Et smukt minde.
Hvad er det?
Børnetøj.
Skal du have et barn?
-Tillykke. -Mange tak.
-Også mig. -Ja. Det er det samme barn.
Edderkopperne danser under sengen
De holdes…
Kom nu.
Det lugter af lort.
Jeg skal ud med skrald.
Hej.
Turnéen begynder i dag.
Jeg er gravid i tredje måned.
Jeg føler mig
enorm.
Jeg har aldrig følt mig så stor.
Men jeg glæder mig meget.
Vi er i Los Angeles og skal med bussen til Seattle.
Så ja.
Koncerten er min tyvende…
Nej. Hvilken koncert er det? Den 17? Eller den 18?
Og jeg har stadig ti tilbage.
Lad mig være
Jeg har det godt. Jeg føler mig i live igen og synger.
Men når man er gravid, er det svært at håndtere begge ting.
Jeg ville så gerne være gravid.
Jeg fik kunstig befrugtning, og det lykkedes i andet forsøg.
Vi var klar til at prøve en tredje gang, selvom det er meget hårdt følelsesmæssigt.
Jeg vil fortsætte som normalt med min baby.
Intet vil forandre sig.
Jeg vil ikke efterlade ham. Jeg vil bare være sammen med ham hele tiden.
…og kolibrier flyver rundt
Solsikker funkler i solen
Og frøene regner ned
Jeg har ventet så længe på dig
Jeg tager mig af dig…
Min intuition fortæller mig, at jeg bliver superkreativ.
Jeg er vågnet op midt i arbejdet,
og næste dag vågner jeg så, som om intet er sket.
Jeg vil gerne stå tidligt op eller ikke sove, fordi jeg tager mig af mit barn.
Jeg tror, det bliver… smukt.
Orkidéhår…
Jeg var bange for muren som barn, fordi min mor traumatiserede mig.
Hun fortalte mig en historie om et barn, der kom løbende, ramte muren og døde.
Det var, så jeg ikke ville løbe.
Sådan lærte jeg det.
Vi boede i den bygning der. Det var der, jeg fik mit første tungekys.
Der sad jeg og skrev sange. Lige der. Hele eftermiddagen.
Jeg ville være sangskriver.
Jeg prøvede at gøre alt til en sang.
Enhver situation. Hvis jeg var lun på nogen eller…
Jeg prøvede at gøre hvad som helst til en sang.
Internettet fandtes ikke dengang,
så jeg skrev alle ord, der rimede, ned i en notesbog.
Så når jeg løb tør for idéer og havde brug for at rime med noget,
dukkede rimet altid op.
Min far forlod os, da jeg var syv. Det var et vendepunkt.
Min mor havde store økonomiske problemer og blev syg.
Hun prøvede at leve sit eget liv.
Smukt træ.
Vi tog op i bjergene hver dag, og vi samlede hvide, tørre blomster.
Vi tog en masse blomster.
Min mor malede dem, og vi lavede buketter og solgte dem.
Min søster og jeg hyggede os.
Det var som en leg at samle ting fra bjerget,
og det blev til en indtægt.
Én gang fandt jeg en mønt på jorden. Jeg satte foden ned sådan her…
Mit hjerte bankede af sted…
Jeg beholdt mønten. Jeg tog den.
Historien med min far…
De gik fra hinanden og begyndte at slås om, hvem der skulle beholde os.
Jeg følte, at de forhandlede om os, for de skændtes om, hvem der skulle blive,
men det virkede ikke til, at nogen af dem havde lyst til at blive hos os.
De skændtes om os.
Da han mistede forældremyndigheden over sine døtre, rejste han.
Han rejste væk. Forsvandt helt.
Både fysisk og økonomisk.
Min mor ledte altid efter min far.
Min mor sendte os ud for at banke på døre. "Der bor jeres far."
Vi bankede på, men han var der ikke. Jeg ledte efter ham i årevis.
Det var trættende at gå fra dør til dør på den måde.
Det var varmt, jeg var sulten. Jeg skulle lede efter far, men ville ikke.
Men så en dag, da jeg var 17 og allerede boede hos min bedstemor,
ringede jeg til ham…
Han smed røret på.
Jeg ringede igen, men han smed røret på igen,
indtil jeg sagde: "Far, jeg vil ikke have noget fra dig.
Jeg vil ikke have penge.
Jeg vil bare have dig i mit liv.
Han lagde på igen.
Op at stå! Er I klar?
Før gik jeg med skyggerne
Jeg ventede
Ventede på dig
Nogle gange legede jeg med bølgerne
Jeg spurgte dem:
"Hvor blev han af?"
Og mens mine øjenvipper dansede
Kravlede edderkopperne på mig
Med min lillefinger Dækkede jeg for solen
Mens mit hjerte druknede…
Hvordan var det? Op at stå!
Min verden sank i grus
Jeg er splittet i to
Jeg er stadig ensom
Jeg søger vidt og bredt
Jeg søger i mennesker
Jeg søger i mænd
Så mange mænd
Din menneskelighed, dit faderskab…
Non, rien de rien
Non, je ne regrette rien
Ni le bien…
-Du synger så godt. -Tak!
Jeg burde leve af det her.
…ni le mal
Tout ça m'est bien égal…
Vi er i Las Vegas.
Du minder mig om én
Det er måden, du danser
Hvad er der ved dit blik?
Det føles, som om alt brænder
Jeg har tænkt på dig hele eftermiddagen
Jeg ser dig overalt
Jeg vil kysse dine læber
Jeg vil bare røre ved dig…
Vent til 20.30. Så siger jeg det.
Ved I hvad? Er I klar?
-Vi er klar. Ja. -Juan Carlos, optag.
-Vi optager. -Perfekt. Tre, to, én.
Mon Laferte.
En af de mest nominerede kvinder til en Latin Grammy.
Jeg er nomineret til en Regional Mexican Song.
Det skal du slet ikke spørge om.
-Giv mig et stempel. -Præcis.
"Hvad ellers? Jeg repræsenterer dem."
Nancy, hvad angår koncerten i Chile,
tror jeg, det er bedst om sommeren,
for hvis I vil have mig til…
Sommeren er bedst.
Men datoerne skal 100 procent bekræftes,
så jeg ikke laver andre planer.
Hvor spændende!
-Jeg kan mærke de første spark. -Bevæger han sig?
Meget spændende.
Første gang.
Hvor spændende!
Min skostørrelse steg med én hel størrelse.
-Virkelig? -Af væskeansamling.
Mine fødder… De er som brød.
Vi ses.
Hvilken del af "det er Moulin Rouge, og det er mariachi" forstår de ikke?
Jeg ved det ikke.
-Jeg forstår… -Det er Moulin Rouge.
-Klart! -Det har jeg afvist fra første dag.
Jeg vil ikke have Moulin Rouge, men mariachi.
Forklar scenedesignet for mig.
-Vi må ændre det. -Selvfølgelig.
De har fucket det op.
-Det ser sådan ud. -Og?
Nu fikser de det.
De har bedt scenefolkene om at fikse det.
Fem, fire, tre…
Så fik min mor en kæreste. En alkoholiker.
Han var voldelig.
Han boede hos os i syv år.
Vi havde store økonomiske problemer.
Det var ikke et sundt familiemiljø.
Det er også vigtigt at forstå,
at fattigdom bringer mange problemer med sig.
Min mor prøvede at overleve fra dag til dag.
Så hun ikke blev syg, så vi havde nok at spise.
Hun fandt på måder at skaffe penge på.
Så kom hun ind i et giftigt og voldeligt forhold, hun ikke kunne komme ud af.
Er man fattig som barn, har man ikke meget tid til refleksion.
Man må tage én dag ad gangen.
Det var svært.
Han misbrugte mig også. Der skete mange ting.
Jeg sagde det ikke til min mor.
Hun vidste det ikke.
Hun forstod det ikke.
Ja, sådan var det.
Det er ikke noget, jeg har talt meget om.
Jeg følte mig meget fjern fra min mor dengang.
Jeg kunne ikke engang nærme mig hende fysisk.
Jeg følte meget smerte og vrede.
Du er så smuk Der i køkkenet
Lidt langsommere Med hænderne spredt
Da du krammede mig
Blev jeg din datter igen
Og nu i dine arme Bliver bitterheden en tabt sag
Nogle gange råbte du
Nogle gange slog du
Men du, mor
Du var så alene
Og du kunne give mig
Hvad du ikke havde
Du græd, fordi vi manglede brød Til at holde os i live
Men her, hvor jeg er i dag
Ser jeg dig
Fuld af fortrydelse og så træt
Fra at bære dit kors Og i det sårede hjerte
Tvivler jeg ikke på, at du elskede mig
Jeg så dig…
"Te vi."
Den sang er meget vigtig for mig.
Jeg viste den til min mor. Hun sagde, jeg ikke skulle vise den til nogen,
fordi alle ville se, at hun slog mig som lille.
Det måtte folk ikke vide, fordi hun skammede sig.
…og du sang for mig…
Der skete pludselig det,
at jeg kom til at føle mig fanget,
og et par gange har jeg haft panikanfald, hvor jeg ikke kunne trække vejret.
Fordi det at være mor føltes som et stort ansvar.
Jeg er kommet tættere på min mor nu.
Jeg står min familie meget nær, men ikke så nær,
at vi taler hver dag, og jeg ser ikke min mor hele tiden.
Vi har lært at leve med afstanden.
Ingen er perfekte.
Mødre er ufuldkomne kvinder. De er mennesker.
Hvad det så end indebærer. Men hendes opdragelse var…
Jeg er her og er taknemmelig.
Jeg… er her.
Min kære
Der er intet andet
Jeg kan gøre
Du ændrer dig ikke Du overbeviser mig ikke
Om at det denne gang
Vil blive anderledes
Hvor længe vil du mon
Blive ved med at tro
At du kan tage uden at give?
Men nu
Venter jeg ikke længere på dig
Min kære
Hvis du ikke vil tilbage til mig
Hvorfor opsøger du mig så på ny?
Bed mig ikke om en sidste aften
Min kære
Det er så nemt for dig
At forlade mig for så at kræve
At jeg elsker dig
Som om jeg intet føler
Intet…
Det eneste sted, jeg føler mig hel,
som om jeg var i dyb meditation,
er på scenen.
Jeg opnår kontakt med mine følelser.
Jeg får kontakt med folk og de med mig.
Det er meget autentisk.
At spille live er meget autentisk.
Min kære
Hvis du ikke vil tilbage til mig
Hvorfor opsøger du mig så på ny?
Bed mig ikke om en sidste aften…
Der er noget smuk, men irrationelt.
Vores forfædre forstod det.
At leve livet fuldt ud.
Nogle gange føler jeg mig til stede i øjeblikket.
Jeg elsker at give mig hen på scenen.
For sådan lever man i nuet.
…at jeg elskede dig
Som om jeg intet føler
Intet…
Jeg begyndte at deltage i skoleordninger.
Og efter skole sang jeg i en sportsklub,
hvor jeg mødte en mand, en rigtig hustler.
En dag ringede han til mig:
"De leder efter en sanger. Aflæg audition."
Jeg var 13. Og jeg blev valgt.
Og han sagde: "Du får 1500 pesos om dagen."
1.500 chilenske pesos. Det var ingenting.
Man skal dog forstå sammenhængen. Dengang spiste vi gammelt brød.
Så de 1.500 pesos var meget for mig.
Jeg elskede det. Jeg gik ud hver dag, mødte folk og sang en masse.
Jeg holdt aldrig op med at synge.
Jeg var kommet i mellemskole, men var ikke interesseret i en uddannelse.
Det var en lettelse for min mor, for hun skulle sørge for mig.
Jeg var meget kaotisk og oprørsk.
Jeg begyndte at tage stoffer.
Og jeg ville ikke gå i skole.
Jeg ville bare synge og havde jo allerede det job.
Nej. Skolen interesserede mig ikke.
Så jeg begyndte at arbejde, og det stoppede aldrig.
DA JEG VAR 13, HAVDE JEG EN 34-ÅRIG KÆRESTE.
FØRST AFVISTE JEG HAM.
MEN HAN PRESSEDE PÅ, OG JEG LOD HAM KYSSE MIG.
DET VAREDE FEM ÅR.
OG DET VAR MIN SKYLD.
Jeg fandt et job som sanger og mødte en ældre fyr.
Han var 21 år ældre end mig.
Han så, at jeg var ensom, og fortalte mig,
at han ville løse alle mine problemer,
at Gud havde sendt ham til mig, at han var min frelser, der kom med kærlighed.
For at overgive mig til Guds kærlighed måtte jeg droppe stoffer og mine laster.
Jeg stolede på ham.
Jeg var en meget ensom og fortabt pige.
Han havde ikke meget uddannelse.
Jeg lærte ham at skrive og læse.
Og…
Vi endte med at have et romantisk forhold i fem år.
Han var gift med børn.
Jeg så ham som en gud. Jeg respekterede, men frygtede ham.
Jeg gjorde, som han sagde.
Han var gadekunstner.
En klovn.
Jeg tog med ham. Nogle gange sang jeg også på gaden.
Jeg sang på barer, i cirkus og på kroer.
Og festivaler. Jeg rejste rundt i Chile.
Han endte med at blive min "manager." Han tog halvdelen af min indtjening.
I vores familie lød det, at jeg ikke tog en uddannelse,
men at jeg arbejdede og tjente penge,
og at jeg ikke tog stoffer eller drak.
Så ingen sagde noget.
De vidste alle, hvad der foregik, selvom det var en velkendt hemmelighed.
Fordi han var min "manager."
Så ingen sagde noget.
Jeg arbejdede på gaden dengang og brugte lang tid
på at lede efter mønter på jorden. Nogle gange udbrød jeg: "En mønt!"
Jeg gik rundt med en masse mønter og lugtede af mønter, som man siger på gaden,
og vi tog mønterne og talte dem,
og nogle gange sang jeg, og der var altid mange mønter.
Jeg arbejdede uafbrudt.
Og gjorde, hvad han sagde.
Ja, det udviklede sig bare sådan.
Jeg havde det elendigt de år.
DET SKETE, FORDI DU ER EN SKØGE
Kærlighed kan ikke være en synd
Siger en 40-årig fyr
Mens han presser sig imellem
Benene på en 13-årig
Hun går i billige kjoler
Og drømmer om at blive en berømt sanger
Men hun har knap nok penge til mad
"Gud har udvalgt dig
Derfor er vi sammen
Jeg er her for at frelse dig
Og jeg gør dig til en superstjerne"
Siger han, mens han knepper hende
I en gyde om natten…
Jeg var meget bange for ham. Eller for om han ville begå selvmord.
For han sagde, det var hans mål i livet at tage sig af mig,
og hvis vi ikke var sammen, havde han ikke mere at gøre i verden.
Men jeg kunne gå, når jeg ville.
Så meget manipulation.
Jeg tror ikke, han tænkte på mig eller elskede mig.
…hver dag
Hendes drømme falmer
Og hun tror ikke længere på Gud…
Jeg tog på en tur til Antofagasta i nord sammen med ham.
En af vores sidste ture sammen.
Vi tog på arbejde på gaden.
Jeg mødte en af hans ekskærester, der også var mindreårig dengang.
Jeg talte med hende, og det åbnede mine øjne.
Jeg forstod, at det, der var sket med mig, var misbrug.
Jeg forstod det i det øjeblik.
Jeg blev ved med at tro på hans historie om Gud.
Så jeg indså, hvordan han var.
Han havde gjort det mod andre mindreårige.
Det åbnede mine øjne.
Med hele min sjæl ønskede jeg
at opnå noget med mit liv, så jeg kunne slippe ud af det.
At være med en ældre fyr. Volden.
Og sådan endte jeg med håbefuldt at gå til TV-castingen.
Jeg kan huske, at jeg fortalte ham det.
Den dag på busstationen sagde jeg: "Det er sidste gang, du ser mig."
Jeg turde aldrig sige noget til ham. Jeg var skrækslagen for ham.
Da jeg sagde farvel, var jeg bange for, at han ville begå selvmord.
Jeg troede, han ville begå selvmord, men det betød ikke længere noget.
Han sagde: "Okay."
Så gik han.
Jeg hørte aldrig fra ham igen. Han forsvandt helt.
Det var meget mærkeligt. Aldrig at høre fra ham igen.
Jeg havde været så bange for, hvad der kunne ske.
Men der skete ikke noget.
Jeg tog til Santiago.
Jeg kom med i programmet.
For mig var det en enestående chance, som jeg måtte tage.
Hun er 19 år gammel, single og fra Viña del Mar.
Monserrat Bustamante synger "La media vuelta" af Luis Miguel.
SANGER
Jeg tog det meget seriøst. Det betød alt for mig.
Og det var min redning. Det ændrede mit liv.
Hvem inviterede vi sammen med María José?
Vi inviterede Monserrat Bustamente, en ny, 19-årig sanger.
Hende og 12-årige María José Quintanilla synger "La media vuelta" af Javier Solís.
Jeg sagde, jeg havde en jævnaldrende kæreste. Jeg kunne være mig selv.
Jeg var glad, fordi jeg gjorde noget, jeg kunne lide. Jeg kunne se lyset.
Ja, jeg var meget glad.
Jeg ville hellere have succes i livet end i et program.
For at vinde penge.
Som den argentinske sanger, der blev spurgt,
hvem der lærte hende at synge, og som svarede: "Sult."
Jeg lærte alle mulige tricks og at være charmerende
på grund af sult.
Don Jaime Coloma, Monserrat Bustamantes point?
-5,8. -5,8!
Nogle gange har du en problematisk fejl.
Din præstation er ikke for meget, men mangler sjæl.
Det er altså for meget, når jeg giver den alt.
Jeg giver virkelig alt på scenen.
Jeg optræder med hele min sjæl.
De giver mig altid lave point. Jeg forstår det ikke, for jeg er tilfreds.
Jeg forstår det ikke.
Selvkritik er fint, Monserrat.
Fortsætter du, kommer du meget langt.
EN SANGER SENDES HJEM I DAG
Da jeg begyndte at rykke op og klare mig bedre,
kom jeg med mine egne sange for at udtrykke mig,
fordi de sagde, at jeg kunne indspille et album med Jaime Román, musikproduceren.
De var ikke gode, og han ville ikke engang lytte til dem.
Og det var… forfærdeligt. Han chikanerede mig konstant.
Det stod på i de fem år, programmet blev sendt.
Det var det værste, der skete på Rojo.
Meget uskyldigt fik jeg en snak med programchefen.
Jeg sagde, at Jaime Román chikanerede mig, og at jeg ville forlade programmet.
De sagde, de ville hjælpe mig. At det var forfærdeligt, og at de ikke vidste det.
Jeg følte mig sejrrig. "Godt," sagde jeg.
Men der skete ingenting.
Intet.
Hele livet har jeg altid flygtet fra eller måske søgt noget.
Lige siden jeg var lille.
Jeg ville forlade min mors hus.
Og så ville jeg forlade Chile.
Jeg søgte efter noget, men hvad?
Jeg vidste ikke, om jeg flygtede eller søgte noget.
Jeg så, at mange tog til Mexico.
Derfor ville jeg afprøve livet i Mexico.
Det bliver helt vildt!
At indspille en film! Ja da!
-Godaften. -Godaften.
Nej!
Kan man se min krop?
-Kun fra skuldrene og op. -Og hvis jeg gør sådan her?
Og sådan?
Er du klar til i morgen?
Ja. Jeg er klar.
-Er du? -Også mig.
Da jeg kom til Mexico, var det den ultimative frihed.
En kæmpe by med 25 millioner mennesker, hvor jeg ikke kendte nogen.
Og jeg følte mig fri til at være, hvem jeg ville være.
Der var ingen fortid, ingen familie eller venner.
Der var ingenting.
Jeg kunne starte et helt nyt liv.
Jeg lod mig selv gøre ting, jeg ikke havde gjort før.
Jeg begyndte at leve og nyde min ungdom.
Jeg kom til Mexico som 23-24-årig, og jeg begyndte at leve frit.
Ja. Jeg er klar.
-Skal jeg lukke dem? -Nej. Lad dem være åbne.
Skal jeg åbne flere?
-Hvordan slukker jeg lyset? -Jeg slukker det.
-Det er bedst. -Okay.
Vi optager.
Rafa er med.
I dag har du første koncert ud af tre på Metropolitan,
hvilket er afslutningen af et stort år for dig.
Det var fantastisk. To helt forskellige albums, din Grammy.
Jeg vil gerne vide, hvad du synes om dit år.
Denne gang som Grammy-vinder.
-Ja. -Du vandt den.
For Best Singer-Songwriter Album.
Men du er nomineret til Best Regional Music Album.
Den store Grammy. Ikke den latinske.
Det er interessant at se, hvordan din musik har udviklet sig.
Som dit album Seis, der var blandt de bedste albums i 2021.
Og det er fantastisk, at du har to udsolgte koncerter.
Din tredje koncert er også næsten udsolgt.
Du er blandt kunstnerne med de fleste lyttere.
Du har 6,3 millioner Spotify-lyttere hver måned.
Den sang, som flest har lyttet til,
"Tu falta de querer," har 241,6 millioner afspilninger.
Det er mange. Det vidste jeg ikke.
Det gør mig rigtig glad.
Du må have haft en let graviditet,
siden du kan tage på turné i USA.
Nu ved jeg ikke, hvornår du stopper for at føde barnet.
Hvad kan du sige om det, Mon?
Jeg stopper ikke. Jeg føder på scenen.
Min telefon ringer. Jeg tager den ikke.
Dani, jeg skal bruge radioen.
-Hvad? -Radioen.
-Jeg beder om den. -Jeg skal bruge den nu.
Det skal være nu. Det er vigtigere end det, du laver.
Okay.
Hej, doktor.
Undskyld, jeg forstyrrer igen.
Jeg har slem allergi og har ikke taget antihistamin.
Du sagde jo, at jeg helst ikke skulle tage den.
Jeg har små astmaanfald.
I aftes havde jeg svært ved at trække vejret.
Det gør det svært for mig at sove.
Jeg vil ikke tage noget, der kan skade barnet.
Hvad kan jeg gøre? Jeg har en koncert i aften.
Både i aften, i morgen og dagen efter.
Min hals er meget irriteret, og jeg kan ikke få luft.
Mine luftveje er blokerede, og jeg lyder som en fløjte.
-Min allergi tager livet af mig. Alt klør. -Hvad er du allergisk over for?
Mit job er ikke på et kontor og har ikke en normal tidsplan.
Det er mit job. Jeg har lavet det samme hele livet, så min krop er vant til det.
Men jeg skal arbejde, og min læge gav mig tilladelse.
Så jeg vil arbejde.
Der er et interview med Lady Gaga, som jeg er vild med.
De spurgte hende: "Har du altid troet, at du ville blive berømt?"
Hun svarede: "Det har jeg altid været. Ingen vidste det bare endnu."
-Det var fedt. -Det så jeg på YouTube.
Vi får kontakt til musikken og vores følelser.
Det er svært, når vi altid gør det samme,
men der er sange og melodier, der betyder noget og rører os.
I er mit band, og jeg har brug for jer mere end nogensinde,
fordi jeg ikke er helt på dupperne.
Vi giver den 100 procent! Mindre dur ikke!
Det lød som altid rigtig godt.
-Din stemme var perfekt. -Nej. Jeg sang forfærdeligt.
-Nej. -Jeg er hård ved mig selv.
Jeg anstrengte mig for meget for at synge og kunne ikke få luft. I anden sang…
Min kapacitet var ikke engang 30 procent.
Det er første gang.
-Jeg sang forfærdeligt. -Det gjorde du ikke.
-Jeg sang forfærdeligt. -Nej.
Jeg kan ikke lide, når du lyver.
-Du var meget træt. -Hey!
Nej, men man kunne se, at du pludselig mistede pusten.
Ja. Den hjælper dig faktisk.
Det er det, vi har brug for.
-At hæve dine fødder. -Under de sidste to sange.
Jeg begyndte at synge på en bar i Veracruz.
Seks timer fra Mexico City med bus.
Coversange.
Og jeg begyndte at leve om natten.
Jeg var der i et år. Jeg sang torsdag, fredag og lørdag.
Søndag tog jeg bussen tilbage til mit hjem i Mexico City, hvor jeg boede.
Der arbejdede jeg så på min musik mandag, tirsdag og onsdag.
Jeg prøvede at møde folk og skabe kontakter.
Om weekenden tog jeg til Veracruz.
To, tre, fire…
Året efter fik jeg et job i en bar i Mexico City,
og i mange år spillede jeg kun i barer.
Mit hjerte galoperer
Du skød mig hårdt
Du så på mig langsomt
Jeg får din krop til at snurre rundt
Som dem og som dig
Et elektrisk sammenstød indeni
Giv mig en chance…
På et tidspunkt begyndte jeg at få mange fans af coversangene.
De fulgte med til alle bare, hvor jeg optrådte.
De spurgte, hvornår jeg ville indspille et album.
I næste uge begynder vi på Mon Lafertes album.
Jeg er glad. Jeg er nervøs!
Det bliver utroligt.
Mit første album er Desechable fra 2011.
Men med Tornasol begyndte flere at lytte til min musik,
og der kom en periode, hvor jeg mange steder spillede mine egne sange.
Der var mange steder at spille.
Vi spillede i parker og på gaden, og de kom med og hjalp os.
Men på tidspunktet var der en stor scene for uafhængig musik.
Jeg skjulte mig
Jeg holdt humøret højt Men det kan jeg ikke mere
I Tornasol-perioden husker jeg tydeligt,
at jeg også begyndte at føle mig talentfuld.
Jeg fandt mig selv. Jeg lyttede til mig selv og fandt min stemme.
Også i mine tekster. Og det er vigtigt at have tillid.
Det var en skøn tid.
Den mexicanske undergrund. Det hele var meget alternativt.
-Hallo? -Hallo?
-Daniela? -Nej, det er Mon.
Fortæl mig sandheden. Kommer der nogen?
-Hvad sker der? -De gik.
-Giv mig vedkommendes nummer. -Jeg sender det til dig.
Jeg venter på, at personen hjælper mig, for vi har mange problemer.
Sømmene sidder baglæns. Så meget er galt.
Du satte mine søm på baglæns.
De er på vej…
Vær ærlig. Kommer de eller ej?
-Ellers finder jeg selv ud af det. -De kommer.
Knapperne, bæltet og sømmene er forkerte.
Bæltet til den røde kjole falder af, så vi skal…
Min skat. Kom her, min dejlige dreng.
Fortæl mig, hvad vi har.
Sort bælte, tyndt rødt bånd, søm, slips og knapper.
-Det er alt. -Ja?
Jeg ser, om de kommer. Jeg tager mig af det.
Ikke, min skat? Hvor rart at sove til 9.30.
Han vidste det. "Okay, fint. Du skal synge i dag, mor."
Min smukke lille dreng.
Min søn gør mig så glad.
-Hvordan går det? -Godt. Dig?
-Godt. -Hvad sker der i dag?
-Alt er så stressende. -Forståeligt.
Jeg har aldrig stresset så meget inden en koncert.
Det så jeg godt.
-Har nogen set min mobil? -Her er den.
-Tak. -Lad os ordne dine læber.
Når vi har en chance…
Værsgo.
-Regel nummer to. -Sig ingenting.
Teamet taler ikke.
Jeg har altid ret, og alle skal gøre, som jeg siger.
-Ven? -Ja?
-Hvad tid sagde hun? -Det sagde hun ikke.
-Laver vi cirklen? -Ja.
Har du en anden farve? Lidt mere.
Vi går om fire minutter.
-På vej. -I har fire minutter.
Farvel, Emilita.
Farvel, lille fyr, jeg elsker dig.
-Vi ses! -Okay. Klar.
Klar? Kom så.
Hvor er I flotte! I ser fantastiske ud. Jeg elsker det.
Okay, band.
Det er min første koncert som mor.
Så det bliver supersmukt og særligt.
-Velkommen i klubben. Det bliver sjovt. -Det er rigtigt.
Vi giver den 100 procent! Mindre dur ikke!
Jeg sagde farvel
Men jeg løj For jeg ville ikke gå
Jeg skjulte mig
Jeg holdt humøret højt Men det kan jeg ikke mere
Jeg ville støde dig fra mig For at glemme dig
Men jeg husker dig stadig
Op med hænderne!
Jeg er vild med albummet Volumen 1.
Jeg kan huske, at jeg skulle indspille et nyt album med min partner César.
César var meget vigtig for mig.
Han vil altid være meget vigtig for mig.
-Jeg ville spille den med en ride. -Det kan vi godt.
-Det sagde jeg jo. -Jeg mener en ridesolo.
En ride, men på kanten.
Og pludselig opdagede jeg,
at han var mig utro.
Det fik alt til at ramle.
Jeg følte den afvisning, jeg var flygtet fra,
og jeg blev meget deprimeret.
Jeg indså, at jeg havde været deprimeret i årevis.
Jeg har pistolen klar
Et skud i hovedet…
Jeg holdt op med at arbejde. Jeg havde ingen penge.
Jeg havde det skidt. Jeg røg…
Det må have været deprimerende at se mig.
Usoigneret. Med askebægre fulde af skod.
Flasker. Mit hjem var en katastrofe.
Jeg græd og lavede en scene. Kastede mig ned på gulvet, drak, skreg.
Det var en katastrofe.
Og…
Jeg blev en forfærdelig, mørk, beskidt og besværlig person.
Jeg led af søvnløshed og græd hele dagen.
Så for at sove…
…drak jeg vin, og hurtigt begyndte jeg at drikke mere.
Glas efter glas. Jeg indså det ikke, men jeg var blevet alkoholiker.
Og for første gang holdt jeg op med at kæmpe for
at blive elsket og være fantastisk, stærk og vidunderlig.
I stedet gav jeg mig selv plads til at lide. For første gang.
Eller at græde for første gang.
Og der var en periode, hvor jeg hver dag googlede,
hvordan man tog sit eget liv…
…smertefrit.
Og jeg gik så langt som til at tage piller.
Så var der en aften, hvor… Jeg var for fuld til at huske det.
Jeg skar i mig selv. Jeg ville begå selvmord.
Jeg husker det ikke.
Jeg var langt ude.
Virkelig langt ude.
Utaknemmelig…
En af mine venner sagde, "Du vil have det rigtig skidt,
men der kommer en dag, hvor du vågner op
uden at tænke på César eller dine problemer som det første.
Du vil tænke på noget andet, der ikke er katastrofalt.
Glæd dig til den dag."
Så vågnede jeg en dag og fik øje
på en enorm fugtplet i loftet.
Jeg ville gøre noget ved den. Så jeg oplevede håb,
fordi jeg ville gøre noget ved fugtskaden.
Jeg ville altså have det bedre.
Jeg havde en masse sange, som jeg indspillede derhjemme.
Jeg spillede guitar og bas sammen med venner.
De optog det for mig.
Jeg ville bare optage med det, jeg kunne.
Min strøm var blevet afbrudt.
Jeg havde ikke betalt regningen, fordi jeg ikke arbejdede.
En dag var jeg vred, så jeg tog en forlængerledning.
Jeg samlede alle forlængerledningerne og tilsluttede dem fra parkeringsgaragen.
Ledningerne nåede helt frem til min dør.
Jeg tilsluttede min computer og en lampe. Sådan lavede jeg albummet.
Og det healede mig.
Jeg udgav det ved bare at trykke på en knap. Internettet, ikke?
Klar. Udgivet.
Uafhængige udgivelser.
…Mon Laferte med "Tu falta de querer." Bliv her på Los 40.
Vi er i radioen!
I dag tog jeg tilbage
For at sove i vores seng Og alt er, som det var
Luften og vores katte Intet forandrer sig
Du er svær at glemme
Det begyndte at gå godt…
Det gav ikke mening. Alle ville høre sangene.
Jeg var chokeret.
Jeg indså, at sangene og musikken også var magisk.
For jeg solgte ikke albummet aktivt og lavede ikke reklame for det.
Jeg fortalte ikke min historie. Ingen havde medlidenhed med mig.
Det var utroligt. Det var som en film.
Og til sidst i filmen vandt jeg.
Jeg lavede mit album derhjemme for næsten ingenting.
Og det blev en succes.
Jeg fik en masse tilbud, og nu skulle jeg vælge imellem dem.
Jeg havde det utroligt.
Fortæl mig hvorfor
Nej
Hvorfor
Holdt du op med at elske mig?
Jeg kunne stadig acceptere
Din manglende kærlighed
For en måned siden
Lyttede jeg til dig For jeg var som dig
Jeg troede ikke Der kunne være andre end dig
Jeg var din ven Jeg var din ledsager
Nu vil jeg sove
For at glemme
Jeg vil dø Så jeg ikke skal tænke
Jeg dækker mig til For at lindre bitterheden
Kom nu
Fortæl mig sandheden
Hav medlidenhed
Og fortæl mig hvorfor
Hvorfor holdt du op med at elske mig?
Jeg kunne stadig acceptere
Din manglende kærlighed
Kom nu
Fortæl mig sandheden
Hav medlidenhed
Fortæl mig hvorfor
Hvorfor holdt du op med at elske mig?
Jeg kunne stadig acceptere
Din manglende kærlighed
Joel!
Team, blackout, tak.
Ekstra nummer!
Så du det?
-Så du det? -Ja, jeg så det!
Team… Vi er færdige med turnéen.
Det har været en fornøjelse. Jeg elsker jer så højt.
Vi elsker dig, Mon. Tak for alt.
Nej, tak til dig!
Tak, bitches.
Jeg har det, som jeg ser ud.
Det er godt at se dig glad.
Jeg blev selvfølgelig helt neurotisk. Alt skulle jo være perfekt.
Jeg ville på toppen igen efter graviditeten og vise,
at jeg kunne gøre det igen og genfinde kunstneren i mig.
Men nu ved jeg, at jeg ikke er den samme som før, jeg fik barnet.
Jeg er meget mere i kontakt med…
…mine følelser.
Jeg er meget mere vågen og bevidst
om hvert eneste skridt, jeg tager.
Nej
Der findes intet bedre
End at opleve
Et første kys
Og flere af jer…
Og det er smukt, at jeg i dag er en anden kvinde.
Om ti år vil jeg igen være en anden.
Det er helt i orden.
Jeg er en del af en helhed.
Så intet er helt så vigtigt.
Jeg har også lært ikke at tage livet så tungt.
Jeg ser tilbage og spørger, om jeg ville tage rejsen igen?
Med alle de anstrengelser, jeg har gjort mig for at blive succesrig?
Men jeg tror ikke, jeg ville gøre det igen.
Jeg gjorde det, fordi jeg ville føle mig accepteret.
Jeg var desperat efter folks kærlighed.
Men det er jeg ikke nu.
For jeg har folk, der elsker mig, som jeg er.
Men det havde jeg ikke før, så jeg søgte altid opmærksomheden og kærligheden.
Jeg ville være vigtig. Vigtig for andre.
Tekster af: Christian Vinther