Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hej.
Nytt körkort, bankkort
och vigselbevis.
Bad du om högrisk?
- Ja. - Samma här.
Du bryter benen och jag armarna.
Kan vi dölja huvudet?
Jisses!
UPPDRAG MISSLYCKADES. TVÅ MISSLYCKANDEN ÅTERSTÅR.
Vi sluter en pakt
om att vi tjänar en viss summa
och skiljs åt?
Visst.
John!
Du får inte ge dig ut själv.
Så du bryr dig om mig?
Jag bryr mig verkligen, verkligen om dig.
"Hejhej.
"Njut av ledighet."
Vilken underbar dag.
Ja.
Jag gillar att gå.
Så här.
Att promenera.
Ja, och att inte springa.
Ska vi köpa lite vin?
Nej, vi har ju en full vinkällare.
Bara konserverat vin.
Jag vill köpa saker ibland.
Min favorit. Hoppas det smakar.
Paprikan som växer i vår trädgård
- är faktiskt riktigt god... - Sluta.
- Vad? - Jag tänker aldrig äta den igen.
Jag smyger ner det i maten.
Äckligt.
- Du har ätit en tå. - Sluta.
Titta så vackra.
- Fick ni precis in dem? - Ja.
De ser goda ut. Ekologiska?
- De är ekologiska. - Bra.
Passar de i gazpacho, tror du?
Ja.
Runi?
- Sluta. - Hur är läget?
- Herregud. - Ja.
Herregud.
- Hur är läget? - Jag kan inte tro det.
- Hej. - Hej.
- Hur är det med dig? - Bra.
Hur längesen var det?
- Förmodligen en evighet. - En evighet.
Det är kul att se dig.
Du verkar må bra.
- Tack. Du med. - Tack.
Det här är min fru.
- Hej. - Hej.
- Jag heter Runi. - Trevligt att träffas.
Detsamma.
Här är Benjamin.
- Hur är läget, Benjamin? - Hej.
- Hur gammal är du?
- Sex. - Sex?
Han går bärsärk på tomaterna.
- Det är en bra ålder. - Bra ålder.
- Ja. - Ja.
Bor ni i stan nu?
- Ja. - Ja. Hon...
blev befordrad, så vi flyttade hit.
Wow. Vad jobbar du med?
Jag designar mjukvara.
Användargränssnitt
och sånt.
Otroligt.
- Grattis. - Tack.
- Stylar du fortfarande mat? - Ja.
Jag regisserar nu.
Vad kul.
Ja.
- Kul. - Ja.
Men det var
kul att stöta på er.
- Ja. - Trevligt att träffa dig.
- Jättetrevligt. - Måste sticka.
- Okej. - Säg hejdå.
Hejdå.
- Hejdå, Benjamin. - Hejdå.
- Gullig unge. - Ja.
Hon är vacker.
Jag är faktiskt imponerad av dig.
Varför?
Det är inget fel med det, men...
Jag trodde att du skulle reagera på det.
Bra att du inte gör det.
Vad snackar du om?
Hon har bara en hand.
Vad menar du?
- Skämtar du? - Nej.
Hon har bara en hand.
- Hon har två händer. - En hand.
Hade hon två när ni dejtade?
Ja.
Kan jag få tre sådana?
Minns du inte om din tjej bara hade en hand?
Vänta lite...
Hade ni sex?
Ja, men...
Det var hela vårt förhållande.
Men märkte du inte när ni hade sex
om hon hade en eller två händer?
- Hon har två händer. - Oj,
vad sorgligt att du inte vet.
Kan du skiva den här?
Javisst.
Tack.
Det är vår nya granne.
John! John Smith!
Det här är fel.
Vad sa du?
- Det är fel. - Vad heter du?
John Smith.
Det är vad John Smith beställde.
Men jag gjorde inte det.
Vad beställde du?
En hederlig gammal apelsinjuice.
Det vanliga.
Jag har väntat i en kvart.
Den här är till John Smith.
- Jag hörde... - Jag heter John.
Är det där min?
Lean Green Machine med mandelsmör?
Just det.
- Tack. - Inga problem.
Alltså...
- Vad hände där? - Han suger.
Det är allt. Men...
Vi heter nog likadant.
Beställde du apelsinjuice?
En kille tog den.
- Verkligen? - Ja.
Han såg lite väl belåten ut.
Ursäkta?
- Du behöver inte... - Jo, vad vill du ha?
Jag fixar en åt dig. Apelsinjuice?
Det hade varit toppen.
Okej. En apelsinjuice
- och en till sån här. - Javisst.
Oj, sex eller sju år.
Är det...
Är det fortfarande kul?
- Va? - Alltså...
Ja, jag gillar det.
Se dig omkring.
Okej.
Se på oss.
- Okej. - Missförstå mig inte,
man stöter på
hinder på vägen, men...
Håll ut bara. Visst,
man får lite bulor och blåmärken, men...
Det är ett fantastiskt liv.
- Jag sa samma sak... - Hej.
- Hej. Hur är läget? - Hej.
Det här måste vara din Jane.
- Ja. - Hon är söt.
Du hade tur.
Tack. Ja, hon är vacker.
John.
Jane.
Han heter Smith.
Han är som vi.
Va?
- Ja. - Oj.
Ja.
- En annan Smith. - Ja.
Har du träffat andra?
Ja, en och annan i mina dar.
Men aldrig förut av en slump.
- Oj. - Ja.
Jag vet.
- Vi köpte juice. - Så galet.
Plikten kallar.
- Svara du. - Ursäkta mig.
Det är galet. Han vet så mycket.
Han tror att det är
en 11 september-underrättelsegrupp
eftersom de hållit på i femton år.
Då så.
Så här gör vi.
Middag.
Träffa min Jane.
Vi snackar jobb, tar några drinkar
och slappnar av. Det blir trevligt.
- Okej. - Okej.
Det låter bra. Säg till.
Ikväll?
- Ikväll? - Ja,
- har ni andra planer? - Nej.
- Det går bra. - Ja.
- Visst. - Det funkar.
Okej...
Din mobil.
Just det, du vet inte var vi bor.
Ni har mitt nummer.
Messa er adress. Vi kommer vid sju.
Jag tar med en flaska av något.
- Visst. - Lugnt?
- Javisst. - Toppen.
Kul att träffas.
- Kul att träffas. - Verkligen.
Hej, älskling. Du anar inte...
Så de kommer hem till oss ikväll.
- Vi tar en runda till... - Ja.
...och köper mer.
Ja, vi får fixa efterrätt.
Ja, jag såg faktiskt...
De hade goda aprikoser här.
Aprikoser?
Är du...
Är du nervös?
Nej, eller...
...kanske lite.
Det bästa är att båda är Smiths.
- Så vi kan snacka om allt. - Ja.
Du har rätt.
Du är jättefin förresten.
- Verkligen? - Jättesöt.
- Är det för mycket? - Nej.
- Alltså kläderna. - Det tycker jag inte.
Vi matchar.
Vi har båda på oss polotröjor.
- Jag byter om. - Nej.
- Jo. - Ändra inget.
Aldrig.
- Hej. - Hejsan.
- Hej. - Hej.
Jane, Jane.
Hur är läget? Kul att se dig.
Kul att se dig.
- Hur är det? - Kul att se dig.
- Hej. - Kul att se dig.
- Jisses. - Tack.
- Vilket kyffe! - Fantastiskt.
- Alltså... - Och bästa läget.
- Jättefint. - Det är jättefint.
- Tack. - Det luktar gott.
- Det är Johns förtjänst. - Ja.
Vill ni ha nåt att dricka?
Vi tog med den här.
Det påminner om Hibiki.
- Tack. - Tack så mycket.
Tacka inte oss.
Det är från chefen.
Sällsynt och inget för klenmodiga.
Vi tänkte att den skulle passa.
-"Njut." - Ett ord.
Ett ord. Inget kryptiskt meddelande
eller så.
Får ni meddelanden?
- Ja, jag menar... - Ja.
Vi misslyckades och nu
- får vi massor. - Fast
det var inte...
Det var en formalitet.
Vi skulle göra något
- som inte... - Ja.
Det var inte vårt fel.
- Det har aldrig hänt oss. - Nej.
Men...
- Det var en gång. - Eller oss.
Det hände en gång bara.
Det hände inget.
Vi Jane kan väl få ett glas?
- Visst. - Okej.
- Får jag en rundtur, eller? - Självklart.
- Vill du... - Toppen.
- Så fint hus. - Killarna sköter det.
Jag tyckte att yogastudion var otrolig,
men det här...
Vilket stort rum!
Vårt ställe har en fin liten trädgård,
men det är mycket mindre.
Härligt.
Firman har förvånansvärt god smak
när det gäller sånt.
Det var jag som köpte den.
- Verkligen? - Ja.
Ja...
Konst var det första jag ville köpa.
Du har bra öga.
- Verkligen? - Sånt kan man inte lära sig.
- Vad snällt. Tack. - Jag menar det.
Hejsan, kissemissen.
Det är Max.
Hej, Max.
Är det här...
Panikrummet.
- Märkligt läge. - Jag vet.
Det borde ligga i källaren.
- Ja. - Ja.
Oroa dig inte.
Man kan lita på Firman med sånt här.
Optimering av utrymmet,
effektivitet och sånt.
Jag vet inte hur de lyckas,
men det skiljer oss från andra.
Vi använder aldrig vårt.
Inte?
Bara för avlyssning.
- Har du provat det? - Nej.
Det borde du.
Den är inte din, va?
Nej. Vi köpte inte den.
Såklart.
Okej.
Jag vet att det är...
Vi brukar skriva våra rapporter ihop.
Jag vill inte missa något.
Jag fattar. Jag gör alla våra.
Helt själv?
Ja. Har du sett min John?
Han är bra på mycket, men inte på att skriva.
Han missar många detaljer.
Men han är min.
Jag är glad att vi blev ihopparade.
Undrar du någonsin vem de är?
Firman.
Jag gjorde det.
Ofta.
Särskilt i början.
Men får jag ge dig ett råd?
- Ja. - Från Jane till Jane.
Stå inte i vägen för din lycka.
Firman vill ta hand om dig.
Du behöver bara fråga.
Jane, dags att äta!
Jag är utsvulten.
Jag hakade fast foten ovanpå buren.
Inga underkläder!
Så din snopp flög runt...
Så här...
"Mot helikoptern!"
Nej, men...
Det var en bra läxa.
Glöm aldrig rena underkläder.
- Ja. - Vem vet.
Jag säger det.
- Hon säger det... - Jämt.
- Varje gång. - Det var mitt fel, älskling,
- inte ditt. - Jo.
Det var mitt.
- Det var ett missförstånd. - Vi var...
Okej, så vi...
- Vi... - Det var mitt fel.
Hör ni.
Ibland
är man ovan i början.
- Ja. - Ja.
Särskilt i början.
Vi har blivit bättre sen dess.
Ja.
Hur länge har ni...
Fem eller sex år med honom.
Vänta lite... Började ni inte tillsammans?
Jag ihopparades igen efter tag.
- Oj. - Jag fick en ny Jane.
- Oj. - Tur för mig.
Ja, verkligen.
Tur för mig.
- Tur för mig. - Hon är...
Hon är mer mogen. Mer...
- Visst. - Vi är mer...
- Mer kompatibla. - Ja.
- Vad bra. - Vad bra.
Så vad tycker ni
om era instruktioner från Che?
- Bra? - Che?
- Chefen.
Jaha...
Vår heter Hejhej.
- Hejhej? - Gulligt.
- Det var det första... - Hur...
Det stod så i mejlet.
-"Hejhej" - Han sa: "Hejhej!"
Vi tänkte liksom:
"Vilken gullig liten tecknad katt."
- Liksom... - Så gulligt.
- Hejhej. - Intressant.
-"Hejhej" blev kvar. - Hen är bra.
- Ja.
Men sträng.
Det tog ett tag för oss att förstå gränserna...
- Vänta lite. - Ja.
Vilken risk valde ni?
- Vi är högrisk. - Ja, högrisk.
Och ni?
- Superhög. - Superhög?
- Ja. - Jisses.
Vi gillar det.
- Det passar våra personligheter. - Ja.
Men vem vet? En vacker dag
kanske jag byter spår till låg risk.
- Skulle du det? - Visst.
Tar på mig en uniform och...
- Jag vet. - ...och levererar paket.
Inte en chans.
De som levererar...
- Det kan du inte veta. - De är Smiths.
...de tjänar bra.
De är lågriskare. Det är de som ger oss...
- De... - Det är logiskt.
Skulle ni välja låg risk för förmånerna?
- Nej. - Kanske.
Jag skulle bli uttråkad.
- Skulle du? - Ja.
Det är som att vara trädgårdsmästare.
Man vet när man är klar. Och det är ensidigt.
Men det hade varit rätt sorgligt
om James Bond levererade fruktkorgar.
Inte jättekul.
Skulle ni vilja höja risken?
Kanske.
- Ja. - Ja.
- Vi har provat båda. - Ja.
Superhög risk är inte så annorlunda,
förutom bättre betalt och förmåner.
Såklart.
Vi skulle nog kunna...
Jag skulle prova det.
- Visst. - Jag skulle
- vara intresserad. - Absolut.
Det hade varit kul att prova.
- Ja. - Nån gång.
- Ja. - Så...
Hur går det intima mellan er?
Hur går det känslomässigt?
- Vad... - Jodå.
- Bra. - Bra.
- Det går jättebra.
Vad? Det gör det!
Jag vet att jag lägger mig i, förlåt.
- Det är ofattbart. - Det är
- fascinerande. - Vi har en...
Vi hade regler i början...
- Ja. - ...att inte
ligga med varandra.
- Va? - Va?
- Ja. - I början.
- Men sen... - Vi...
- Vi slet av varandras kläder... - Hur?
- ...direkt. - Hur gick det?
Jag kunde inte stå emot.
Det var inte så länge.
- Inte... - Vi fick döda
för att bli sugna.
Så...
Men jag förstår inte. Vi bor ihop
och gör vansinniga grejer tillsammans.
- Det känns naturligt. - Ja.
- Laddat. - Visst.
Jag ville inte trassla till det bara.
För vi är jobbpartners.
Vi ville väl inte förvirra allt.
Blir ni inte svartsjuka?
Nej, inte jag.
Hon är en robot.
- Det är jag inte. - Hon...
Men jag blir inte det.
Ledsen att du blir det.
Jag vill veta...
Jag blir galen när han flörtar
- på uppdrag. - Verkligen?
- Ja. - Nu låter jag sträng,
men vi har slutit en pakt...
- Flera. - ...att vi...
I början sa vi att vi skulle tjäna
tillräckligt med pengar
och sen skulle vi
- gå skilda vägar. - Ja.
Åh, nej.
Sluta.
Förlåt mig.
Som om ni skulle kunna
göra slut och lägga av...
Tänk om Firman var så öppensinnad?
Jisses.
Dricka, tack.
Det finns vatten.
Vattnet står där.
Nej, något starkare.
Det finns en bar i matsalen.
- Okej. Ledsen. - Där borta.
- Nej då. - Ingen fara.
- Kul att ni kunde skratta. - Ni skrattar.
Jisses.
Tror ni att ni hade varit kompatibla
om de inte parat ihop er?
Jag tror...
Jag vet inte. Jane är liksom
så smart och jag...
jag har aldrig träffat någon som hon.
Jag respekterar honom.
Han har...
Han menar väl.
Ja...
Han nyser tre gånger i rad.
Prosit.
Ja.
- Tre? - Ja.
- Två. - Jisses.
Och nu...
Den stora finalen.
Nej, vi är ärliga.
Jag vet inte vem jag hejar på!
Nej!
Kom igen!
- Hon är galen. - Ärligt talat...
Hon verkar inte...
Naglarna går in i ådrorna.
- De går in i ådrorna. - Skyll inte på dem.
Kom igen!
John!
- Jag fick kramp. - Galet stark.
- Jag fick kramp. Lång match. - Tack.
- Hon är som ett vilddjur. - Tack.
Det är mina coremuskler.
Det var ingen lätt seger.
Jag har vunnit lättare mot mycket större män.
Nu hittar du på, men okej.
Det var en komplimang.
- Jag är stark. - Okej.
Jisses.
Är det Eminem?
- Musiken? - Ja.
Det är The Clipse.
Jag gillar Eminem. Håller han fortfarande på?
Jag tror det.
För några år sen såg jag honom på en festival.
Han var huvudnumret. Jag minns
att han mellan låtarna sa:
"Hör ni, upp med långfingret
"och visa er mamma."
- Sen pinsam tystnad. - Åh, nej.
Och vi stod där.
"Nej, du. Vi älskar våra mammor.
"Du måste prata med din mamma."
Sen sa vi typ:
-"Förlåt henne." - Jobba på det.
- Ja.
Du är gammal nog att lösa det.
- Ja. - Du tog åt dig av det.
John är besatt av sin mamma.
- Inte besatt. Jag... - Älskar.
Älskar sin mamma.
- Såklart. - En fin egenskap.
- Precis. - Visst.
Hur kunde Eminem gottgöra sig?
- Hur kan han... - Alltså...
- Hur ursäktar han det? - Det är svårt...
Det är svårt att vara hipp när man är gammal och känd.
- Det är omöjligt. - Ja.
- Rivalerna... - Nån...
- ...surar nog. - ...blev nog coolare.
- Vem? - Just det.
- Madonna? - Nej.
- Nej.
Dolly Parton.
- Dolly Parton. - Just det.
Legenden Dolly Parton.
- Hon blir bara bättre... - Ja.
...och bättre...
- Just det. - ...och bättre.
Sade.
- Sade! - Sade!
- Just det. - Jag är med på det.
De är överlägsna.
- Just det. - Vi kom på det.
Vill ni ha något mer?
Jag tar en kula pekannöt till.
- Jag är nöjd. - Okej.
- Bara en. - Inga problem.
- Sade. Så vacker. - Ja.
Vad är...
Vad är det galnaste uppdraget ni varit på?
Ja.
Bali.
- Bali. - Bali.
Det var helt galet.
Vad hände?
Vi...
Vi skulle frita en fånge.
På maxanstalten.
Noll kontakt, noll vapen,
- noll skydd. - Inget.
Det var verkligen
- oerhört... - Fritt fall.
- ...specifika parametrar. - Ja.
Vad gjorde ni?
Jag önskar att nån hade sagt det här till mig.
Det finns ett trick
till hur man tar sig ur svåra situationer,
hur knepigt det än är.
Andningen.
Om ni kontrollerar er andning
så kan ni kontrollera allt.
Det är nyckeln.
Andningen?
Så smart.
Och det är bra att ha en plan.
Men var beredda att överge den.
Lär er att tänka i farten.
Var smarta, lita på era instinkter
- och följ magkänslan. - Ja.
- Lyssna. - Lyssna.
Ja.
Det lär jag mig definitivt.
Känner ni er känslosamma efter ett uppdrag?
Ja.
Det är naturligt.
Vi har behövt döda andra Smiths.
Varför då?
De kanske skulle skiljas.
- Är det här Häagen-Dazs? - Han skojar.
- Så jävla gott. - Från bondemarknaden.
Från ett lokalt mejeri.
Vad är klockan?
Vi blir sena.
- Vi måste dra. - Fan.
- Va? - Va?
Ja, vi jobbar.
Det är mitt i natten.
Tack för en trevlig kväll.
- Okej. - Tack för att ni kom.
- Ledsen att vi går. - Du är en grym kock.
- Jag diskar... - Du ska veta...
- ...alltid. - ...att maten var grym.
- Är ni på ett uppdrag? - Tack.
- Ja. - Men ni är...
Vi drack en hel del. Och ni ska
på ett uppdrag
- strax. - Det är roligare så.
- Jisses. - Ja.
- Ni är vilda. - Ja.
- Jag vet inte. - Vänta.
Förresten...
Vet ni vad?
Verkligen?
- Följ med. - Ja.
- Jag tänkte säga det. - Jäklar.
- Vilken bra idé. - Är det tillåtet?
- Vem bryr sig? - Ja, än sen?
- Vi drar. - Då kan ni
prova superhög risk.
- Ja. - Det är perfekt.
Kom igen.
Är det något galet uppdraget?
Nej, ni får se...
Vi delar på arvodet.
Sen kanske ni vill bli befordrade.
- Eller inte. - Jag vill.
Vill du?
Ja.
Jag vill.
Då gör vi det.
- Grymt. - Då kör vi.
- Gå och byt om. - Okej.
- Vi ses där ute. - Vi ses.
- Kom igen. - Visst.
Okej...
Drick det här.
Varför?
De snortar kola där nere.
- Är det sant? - Då så.
Här, vi kanske behöver dem.
Vill du det här?
- Ja. - Verkligen?
Det går bra.
Var ostbrickan för mycket?
De älskade den.
De åt knappt nåt.
De ogillade aprikoskycklingen.
- Nej. - Den var god.
Nej.
Ingen gillar söt kyckling.
De åt upp allt.
- Jag ska byta om. - Okej.
Sätt dem under kläderna.
Någonstans diskret.
Som på ryggen.
Det är sändare.
Så vi håller koll på varandra.
Ja, vi får ju inte tappa bort våra nya vänner.
Vad är uppdraget?
Det är lätt.
Så att ni får prova på bara.
- En leverans. - Blicken på vägen.
Det är...
Det är en superriskabel leverans.
Superriskabel.
Okej.
Ni får bära de här väskorna.
- Inte särskilt tung. - Tack.
- Till dig. - Okej.
Ingen fara.
- Kom igen. - Okej.
Kom igen!
Vem är här ikväll?
Gary.
Vad är det i väskorna?
- GPS och iPhones. - Och vapen.
- Är det långt dit?
Jag vet inte, vi får fråga Gary.
- Då så. - Gary, hur långt är det?
Som förra gången.
Vet du vad? Jag stannar här.
Det tar bara några timmar.
- Senast vid soluppgång. - Ni landar senast då.
Lämna väskorna när ni landar.
- Hos personalen. - Ska...
Ska ni inte följa med?
- Nej. - Nej.
- Det blir lätt. - Ja.
- Ha så kul. - Njut av stunden.
- Det går bra. - Det här är inte...
Vi hör av oss senare
- Jag gör det inte. - Vi hör av oss.
Men vi trodde inte...
Vad händer?
- Lämna kvar mobilerna. - Lämna kvar mobilerna.
Djungeln är farlig så jag får släppa av er och cirkulera.
Vi hämtar upp er om exakt 30 minuter.
Det ska vara här.
John.
Okej.
- Okej. - Då så.
- John. - Det är ingen fara.
Jag älskar dig.
Och jag dig.
NY VÄN DRA FÖR ATT SVARA
Hej.
- Hej. - Där är de.
Hej.
Inte illa, va?
Det var rätt illa.
Ja...
Deras chef var inte glad. De väntade sig er.
Helvete. Kaptenen?
Chefen. Han som inte var ett barn.
De är inte barn,
- de är 17 eller 19 år gamla. - Ja.
Jag är törstig. Vill du ha vatten?
Nej, tack. Men...
Hur kom ni ut levande?
Jag är imponerad.
Vi använde en machete.
Det var hemskt.
- John. - Ja.
De är unga.
De är lättare att slåss mot.
Jag menar chefen. Vi styckade inte barnen.
Vad sa han?
De dödade Kaptenen
- med en machete. - Jävlar.
- Det påverkar väl inte oss? - Nej.
Det gör inget.
Vi ska nog göra vår egen grej i fortsättningen.
- Bara vi två - Ja.
Hör ni.
Eftersom ni gjorde allt jobb
borde ni få hela arvodet.
- Det är bara rättvist. - Okej.
Ja.
- Tack. - Visst.
Vi skickar pengarna.
Vi skickar dem.
Ni ser trötta ut. Gå och vila.
Tack, ni bryr er verkligen om oss.
Vänta, John.
Gissa vad jag såg?
Eminems restaurang heter Mom's Spaghetti.
Häftig utveckling, va?
Visst.
Jätteroligt.
- Då så. - Okej.
- Okej, hör ni. - Vi hörs.
Kram på er. Vi ses snart.
- Hejdå. - Hejdå.
Hejdå.
BETALNING 375 000 DOLLAR
Vad gör du?
Jag försöker gråta.
FÖRE DETTA BALLERINA MED ALZHEIMERS DANSAR TILL SVANSJÖN
Är allt bra?
Nej.
Jag kallade dig "robot".
Du ska veta att du inte är det.
Jag vet det,
för du blir svartsjuk.
Va?
- Du blir svartsjuk. - Nej.
Nej.
Runi har två händer.
Som alltid.
Det var en bra lögn.
- Vem bryr sig? - Hon vem bryr sig.
- Du gick på det. - Du sa att hon...
Du sa...
Du sa att hon bara hade en hand.
Det var en bra lögn.
Den var bra.
Om du hade väntat lite hade jag inte trott på det.
Men du var kvick. Bra jobbat.
Du gick på det.
- Ja. - Och ni dejtade.
- Ja. - Och du ifrågasatte det.
Du lurade mig.
Du sa att du älskade mig.
Innan de anföll oss.
Du också.
Ja, men vi höll på att dö.
Menade du inte det?
Jo, det gör jag.
Vad?
Jag älskar dig.
Vad bra.
Dra åt helvete.
Säg...
Säg det.
Jag gillar det.
- Jag menar... - Jag gillar...
- Jag älskar dig. - Och jag dig.
Menar du det?
Ja.
Så fånigt.
Vet du...
Jag gillade inte alls de två.
Jag hatar dem.
- Gör du? - Jag hatar dem...
- ...jättemycket. - Jättemycket.
- De suger. - De är inte sjysta.
- Nej. - Verkligen inte.
Det kändes som en konstig dröm
- att du... - Vad hände?
- Varför var vi så imponerade? - Jag...
Jag vet inte. Det var så...
- Den där nysningen... - Nysningen.
- Vi klappade. - Vi klappade.
- Vi älskade det. - Vi klappade...
"Är det sånt ni gör?"
"Vi går på fester och nyser."
- Tre gånger i rad. - Eller hur.
- Han fejkade den sista. - Ja.
De fösta verkade äkta.
- Men den sista gick inte. - Jag vet.
Liksom...
Det är dialekten.
- Ja. - Man vill hjälpa honom.
- Man förlåter mycket. - Ja.
"Ni behöver bara... - Jisses.
...andas."
- Och jag sa: -"Du klarar allt."
Och du: "Det visste jag inte."
- Va? - Nej.
Det var du. Och du skakade på huvudet.
"Så himla bra."
- Jag gillade det. - Han sa
- Så pinsamt. - ...något som vi har gjort
så länge vi levt.
Och det kändes som magi.
Han fick oss att tro
- att det var nåt nytt. - Jag vet.
"Andningen. Varför tänkte jag på det?"
Jisses.
- De kan dra åt helvete. - Ja.
Mimmi Reynold
Kreativ ledare Sanna Greneby