Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫מבוסס על סיפור אמיתי.‬
‫למרבה הצער.‬
‫מוזיקה‬
‫רודי, אתה בכלל מקשיב לי?‬
‫הלו?‬
‫רודי!‬
‫אימא‬
‫היי, אימא.‬
‫רודי, איפה אתה? אני מחכה לך.‬
‫אני בדיינר עם היילי.‬
‫עדיין מבזבז זמן עם האמריקאית הזאת?‬
‫אמי מוסרת ד"ש.‬
‫לא, אני לא.‬
‫גם היילי מוסרת ד"ש.‬
‫לא, אני לא.‬
‫בוא הביתה. אני מכינה פיז'ואדה...‬
‫אוקיי, לא אתעכב.‬
‫אני מחכה לך.‬
‫אוהב אותך. ביי. ביי.‬
‫מצטער.‬
‫בקושי אכלת.‬
‫אכלתי, זה... אימא מכינה פיז'ואדה.‬
‫אז, למה באת לכאן?‬
‫מה זאת אומרת? להיות איתך, כדי... כדי שנאכל.‬
‫כלומר, אני כל מה שיש לה. אני לא רוצה שהיא תאכל לבד.‬
‫אבל אין לך בעיה לתת לי לאכול לבד.‬
‫כן.‬
‫לא, לא, מובן שלא. למה את מתכוונת?‬
‫גם אחרי ארבע שנים,‬
‫לפעמים אני מרגישה כאילו אני עדיין מתחרה על תשומת לבך.‬
‫אין תחרות. אני אוהב אותך, היילי. אני אוהב אותך.‬
‫לפעמים אני מרגישה שאתה במקום אחר.‬
‫איך מתקדמת התזה?‬
‫כן, היא מתקדמת.‬
‫אפילו לא התחלת עדיין, נכון?‬
‫- לא. אני עובד עליה. - אתה מוכן לתת לי לעזור לך?‬
‫- אני לא צריך... - אנחנו מסיימים בעוד שישה שבועות.‬
‫היי.‬
‫כן... אני מצטער.‬
‫עבדתי עד 2:00 אתמול בלילה. אז אני עייף מאוד.‬
‫מה?‬
‫פשוט...‬
‫לעשות מופעי בובות ברכבת התחתית זו לא בדיוק עבודה.‬
‫אמרת שרצית שנעבור לגור יחד אחרי שנסיים את הלימודים.‬
‫נכון. אני עדיין רוצה את זה.‬
‫השכירות בעיר יקרה.‬
‫הוריי יכולים לעזור לנו,‬
‫אבל לא נראה לי שיוכלו לעזור לאורך זמן,‬
‫- אם תמשיך במופעי הבובות. - לא, בלי עזרה מההורים.‬
‫תצטרך למצוא הכנסה מעבר לטיפים בצנצנת.‬
‫אני יודע שאת לא מאמינה בבובות,‬
‫אבל זה יכול להפוך למשהו גדול יותר,‬
‫אולי זה יותר מסתם מופע ברכבת התחתית.‬
‫אבל אני חושבת גם‬
‫שיכול להיות תרחיש שבו‬
‫תשתמש בכל היצירתיות הזאת למציאת עבודה יציבה,‬
‫או משהו עקבי יותר עם כסף אמיתי.‬
‫הסתכלת בכלל על הדירות מ"זילואו" ששלחתי לך?‬
‫רודי?‬
‫רודי.‬
‫לזה אני מתכוונת.‬
‫אני מנסה לתכנן את העתיד שלנו, ואתה אפילו לא טורח להקשיב.‬
‫מותק, אולי אני לוחצת עליך יותר מדי, אבל במשך תשעה חודשים...‬
‫אני סיימתי.‬
‫- מה? - כן. סיימתי.‬
‫היילי? מה?‬
‫- אני חייבת ללכת. - מה את...‬
‫- רק שנייה. מצטער. אפשר רק... - אני חייבת ללכת.‬
‫מה?‬
‫אני...‬
‫- להתראות, רודי. - היילי, בחייך, היילי!‬
‫היי, אימא.‬
‫מקצב‬
‫כסף קטן?‬
‫אפשר קצת כסף קטן?‬
‫כסף קטן?‬
‫לשנות את דרכיך זה מה שעליך לעשות‬
‫מופתע שלקח לה זמן רב כל כך לזרוק אותך‬
‫הראש שלך גדול מדי, אבל אתה קטן‬
‫אין איש לצדך אין לך איפה להסתתר‬
‫אתה רכרוכי‬
‫דייגו‬
‫היי, שלום לכולם.‬
‫מה קורה?‬
‫קוראים לי דייגו ואני אנגן כמה שירים.‬
‫כולם להירגע, לאן אתם ממהרים?‬
‫זה לא שאנחנו בתחנת רכבת ממש מפוקפקת, בלילה,‬
‫בניוארק, נכון?‬
‫איפה שיורים באנשים?‬
‫בכל מקרה, הנה השיר הראשון.‬
‫השם של השיר הזה הוא "סטארבקס".‬
‫זה יקר‬
‫תודה.‬
‫יהיה בסדר, אחי.‬
‫כן, אתה חושב?‬
‫אני... אני לא יודע.‬
‫סביר להניח שלא.‬
‫מצטער.‬
‫רודי!‬
‫אתה ער?‬
‫אני יודעת שאתה ער, אני מרגישה שאתה ער.‬
‫אני לא ער, אימא.‬
‫טוב. אני אכין לך קפה.‬
‫אימא, בבקשה, עבדתי עד 3:00 אתמול בלילה.‬
‫וואו, שוב שיחקת בבובות צעצוע?‬
‫בובות תיאטרון, אימא.‬
‫זה מה שאמרתי.‬
‫בוא לאכול לפני שיתקרר.‬
‫בסדר.‬
‫הנה האוכל שלך.‬
‫תודה, אימא.‬
‫רודי, אנחנו צריכים לדבר על נשים.‬
‫אימא, רק התעוררתי, בבקשה.‬
‫אתה צריך להיות עם ברזילאית.‬
‫כן, אמרת לי את זה רק אלף פעמים.‬
‫כי האמריקאיות לא טובות.‬
‫אימא, את לא יכולה להגיד את זה.‬
‫היילי לא תדאג לך.‬
‫הבנות העשירות לא מבשלות, לא מנקות.‬
‫טוב, אולי אני יכול לעשות את הדברים האלה. מה דעתך?‬
‫זה התאים לתקופת הלימודים, אבל עכשיו הם מסתיימים.‬
‫אתה צריך לסיים את הקשר איתה.‬
‫למעשה, היא בדיוק סיימה את הקשר איתי.‬
‫הכלבה הזאת.‬
‫אימא, בחייך.‬
‫אל תדאג.‬
‫אני אכיר לך מישהי מושלמת בשבילך.‬
‫- אני יכולה? - אמרתי לך כבר, אני לא מוכן.‬
‫אני מרגישה שאתה כן.‬
‫והקבוצה הראשונה חסרת משמעות לחלוטין בלי השלושה הנוספים.‬
‫אריזה, הצבה, אנשים.‬
‫וזה מתחבר למה שכיסינו עד עכשיו: מוצר, מחיר, קידום ומקום.‬
‫תוודאו שזה יהיה במצגות שלכם.‬
‫וזהו זה, חברים.‬
‫- בסדר. - אכפת לך לתת לי עוד פיתה?‬
‫כן, אכפת לי. הפיתות לא בחינם. אין כאן עצי פיתות.‬
‫- בחייך, תן לי רק... - לא.‬
‫זה לא יקרה, אחי.‬
‫- לא. פיתה לא צומחת על עצים, בנאדם! - טמבל.‬
‫- מה קורה, בנאדם? - הנה הוא.‬
‫- אתה בסדר? - כן, אני בסדר, בנאדם. מה שלומך?‬
‫הצטערתי לשמוע עליך ועל היילי.‬
‫- זה עצוב. - איך אתה יודע?‬
‫בחייך, בנאדם. זאת ניוארק, ניו ג'רזי.‬
‫- השמועות רצות. - מי סיפר לך?‬
‫אני מכיר אנשים בכל מקום. אני במשאית מזון, כן?‬
‫אני חונה בכל מקום.‬
‫אני מכיר אנשים בכל מקום!‬
‫אמי סיפרה לך, נכון?‬
‫כן, היא סיפרה לי, בנאדם. הכול.‬
‫לא יודע. אני מתחיל לחשוב שלקחתי אותה כמובנת מאליה, מבין?‬
‫היו לנו כל מיני תוכניות לצאת מאיירונבאונד, לעבור לגור יחד.‬
‫אתה רוצה אותה בחזרה? תנסה להחזיר אותה אליך?‬
‫אני...‬
‫כן, אני... אני לא יודע מה אני רוצה, אחי.‬
‫תראה, בנאדם. היא חכמה, עשירה, היא יפה ועשירה.‬
‫משום מה, היא מחבבת אותך, בנאדם. אתה לא יכול לתת לבחורה כזאת לברוח!‬
‫כל מה שבא לי לעשות זה מופעי בובות ומוזיקה.‬
‫והיא כל הזמן רוצה שאמצא עבודה קבועה‬
‫ואני אפילו לא יודע איך לעשות את זה.‬
‫כל מה שעליך לעשות זה לבקש.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫אוקיי, אני יכול לעבוד כאן איתך?‬
‫לא, לא, לא, לא, לא.‬
‫- אמרת, "כל מה שעליי לעשות זה לבקש." - מהיקום.‬
‫ובנוסף לכול, אימא שלי מנסה לשדך אותי לברזילאיות.‬
‫אם זו הייתה אימא שלי,‬
‫היו לה עשר בנות חדשות שמחכות מחוץ לבית שלי‬
‫- כאילו הייתי "הרווק". - אימא שלי לא כזאת.‬
‫כבר דיברנו על זה, היא לא תעשה את זה.‬
‫רודי, זאת לואנה.‬
‫- אימא... היי. - נעים להכיר אותך, רודי.‬
‫לואנה היא אחיינית של בת דודתה של קלאודיה, מהמספרה. זוכר את קלאודיה?‬
‫כן. כן, נחמד, נחמד לראות אותך.‬
‫נכון שהברזילאיות הן הכי יפות?‬
‫אימא שלי אומרת את אותו הדבר.‬
‫כן, אנחנו צריכים להישאר ביחד. זה חשוב.‬
‫אז, יש לי איזה מחקר...‬
‫הכנתי קייפיריניה נפלאה! אביא לכם.‬
‫נשמע מדהים.‬
‫לכו לשבת ולהירגע ואביא אותה מיד.‬
‫אני פשוט, אני... אני כבר חוזר.‬
‫- רק תני לי שנייה. - בסדר.‬
‫- מה לעזאזל? - תירגע. אני יודעת מה אני עושה.‬
‫הרגע אמרתי לך, בלי דייטים.‬
‫זה לא דייט. שום דבר רומנטי. אתה צריך חברים.‬
‫- זה ממש מוזר, לעזאזל. - אל תגיד "לעזאזל".‬
‫את אימא שלי, את לא הסרסור שלי, בסדר?‬
‫היא יושבת לבד, אל תהיה גס רוח. לך!‬
‫מצטער, פשוט לא ציפיתי לכל זה.‬
‫זה בסדר. גם לי יש אימא ברזילאית.‬
‫כן.‬
‫זה נראה טעים.‬
‫תודה, אימא.‬
‫כן. זה לא משגע אותך? כל זה?‬
‫לא, זה פשוט מי שהן, נכון?‬
‫כן, כן, לא, אין כמוהן.‬
‫פשוט לפעמים הן יכולות, את יודעת,‬
‫להגזים ולהלחיץ.‬
‫לפעמים הלחץ שלהן נראה די מוצדק.‬
‫אנחנו צריכים...‬
‫כן. לחיים.‬
‫לחיים.‬
‫- זה נחמד. - כן.‬
‫אז אני כנראה צריך להגיד שבדיוק יצאתי ממערכת יחסים.‬
‫אבל היא לא הייתה ברזילאית, נכון?‬
‫לא.‬
‫זה לא נשמע כל כך רציני.‬
‫כן...‬
‫אז, אז... מצטער, פשוט...‬
‫- מה? - אני פשוט סקרן, אז...‬
‫את כאן כי האימהות שלנו חברות ואנחנו ברזילאים?‬
‫כן.‬
‫אז זה קרה לך כבר בעבר? שידוך עם ברזילאים אחרים?‬
‫כמובן.‬
‫נכון, כן.‬
‫אני מצטער, זה דפוק.‬
‫אני לא מבינה. מה קרה?‬
‫- לא... - כן, מה קרה?‬
‫- פשוט... - מה הבעיה?‬
‫אימא, את רצינית?‬
‫זה לא מוזר לך?‬
‫היא משדכת בינינו, יושבת ממש שם.‬
‫אז? הן רק מנסות לעזור לנו למצוא אהבה.‬
‫- הזמן הולך ואוזל. - זה נכון.‬
‫- הזמן הולך ואוזל למה? - להתחיל את חיינו.‬
‫משכנתאות, תינוקות, דברים כאלה.‬
‫- תינוק? מי מדבר על תינוקות? - אתה לא אוהב תינוקות?‬
‫הוא אוהב תינוקות.‬
‫זה לא העניין. כל העניין הזה מוזר לי.‬
‫- אני פשוט לא יכול. - יודע מה? אימך צדקה.‬
‫אתה צריך עזרה.‬
‫תודה על המשקאות, מריה!‬
‫איזה בזבוז זמן, אלוהים.‬
‫רודי, מה קרה? היא הייתה מושלמת!‬
‫את לא מכירה אותה. על מה את מדברת?‬
‫מה אני צריכה להכיר? היא יפה, ברזילאית, מושלמת!‬
‫- אני אמצא לעצמי דייט. טוב, אימא? - ברזילאית?‬
‫למי אכפת? אמרתי לך, אני לא מוכן.‬
‫בדיוק נפרדתי מהיילי, אימא.‬
‫והיא הייתה הדבר היחיד בחיי שהיה נורמלי.‬
‫רודי, אני אוהבת אותך, ואני רוצה את הטוב ביותר עבורך.‬
‫אני יודע, אימא.‬
‫אין כמו אישה ברזילאית.‬
‫אתה תתחתן, תקים משפחה, תישאר כאן, במקום בטוח...‬
‫אשאר כאן ומה אעשה?‬
‫סיים את התואר ופתח חנות מוזיקה ליד המספרה שלי.‬
‫אני לקראת סיום הלימודים.‬
‫אני לא צריך שתקבלי החלטות בשבילי.‬
‫- אין לי ברירה. - למה?‬
‫אתה לא מקבל החלטות בעצמך.‬
‫חרא.‬
‫חרא חרא חרא‬
‫חרא...‬
‫מר מנקוסו, יש לך תשובה?‬
‫העיקרון החשוב ביותר הוא שיווק סמוי,‬
‫אחריו גיוון ולבסוף עסקאות.‬
‫זאת טעות.‬
‫בסדר. עוד מישהו?‬
‫חרא.‬
‫מספר 92!‬
‫450 גרם בקלה!‬
‫900 גרם בקלה!‬
‫לקחת פתקית תור?‬
‫- לא. - קח אחד, בבקשה.‬
‫97. אוקיי.‬
‫אימא. אני... יש כל כך הרבה אנשים כאן, מה אעשה?‬
‫כן, העולם מלא באנשים, בני, הוא יפהפה.‬
‫אי אפשר לאכול שאריות הערב?‬
‫שאריות?‬
‫אוכל ישן? לא!‬
‫- אני מכינה אוכל טרי. לך. - אימא, אימא.‬
‫זהו זה.‬
‫97!‬
‫97, פעם ראשונה.‬
‫כאן, כאן!‬
‫מספר 98.‬
‫מנגינה‬
‫תרגיש טוב , איזבלה‬
‫- אימא? - מה?‬
‫מה את עושה?‬
‫כלום. מה אתה עושה?‬
‫אפגוש אותך למטה לארוחת הבוקר.‬
‫- בסדר. - בסדר.‬
‫- הנה האוכל שלך. - תודה לך.‬
‫הגעת בזמן היום. הכול בסדר?‬
‫כן, כן, כמובן. אני רק... אני מתרגש לקראת הלימודים.‬
‫אני דואגת לך.‬
‫היי, "פני דג"!‬
‫אני?‬
‫כן, "פני דג", נכון?‬
‫חטפת חבטה בפרצוף אתמול.‬
‫- מה אני יכול להביא לך? - איזבלה נמצאת?‬
‫איזבלה, לא.‬
‫אבל אם תרצה אוכל להודיע לה ש"פני דג" היה פה.‬
‫לא, תודה.‬
‫- אתה בטוח? בסדר. - כן, כן, תודה.‬
‫זה אתה!‬
‫היי, זה אני. מאתמול.‬
‫כן, איך אפשר לשכוח?‬
‫לא בכל יום מישהו מופל לקרשים על ידי דג בקלה.‬
‫אני יודע. כולם חושבים שזה מצחיק.‬
‫מסתבר שזה מביא מזל.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫לא שמעתי על זה.‬
‫כי הרגע המצאתי את זה. אני רודי.‬
‫איזבלה.‬
‫- נעים להכיר. - גם אותך.‬
‫- כן. - זאת ריו?‬
‫כן. אימא שלי מקופקבנה.‬
‫- קריוקה, כמובן. - קריוקה.‬
‫אז קיבלתי... קיבלתי את ההודעה שלך.‬
‫הודעת הדגים שלך. היא ממך?‬
‫כן, היא ממני.‬
‫לא שילמתי על הבקלה, אז רציתי...‬
‫- אל תדאג, זה על חשבון הבית. - כן?‬
‫המדיניות שלנו היא לא לחייב אנשים שכמעט הרגנו.‬
‫מצחיק. מצחיק מאוד.‬
‫אוקיי, תודה לך.‬
‫כן.‬
‫- אני... - נעים מאוד.‬
‫- סליחה. גם לי. - לא, הכול בסדר. אני...‬
‫אני צריכה ללכת לשוק.‬
‫- לקנות כמה דברים. - ליריד?‬
‫- כן. כן. - היריד של איירונבאונד?‬
‫- גם אני התכוונתי ללכת. - באמת?‬
‫- לא. - לא התכוונתי ללכת.‬
‫אבל אני יכול ללכת.‬
‫- בוא איתי. - בואי נלך.‬
‫- כן. - בואי נלך ליריד.‬
‫אני ממלמל כמו אידיוט.‬
‫את נהנית לגעת בדגים כל היום?‬
‫אני די נהנית, כן.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫- זה מגניב. - שאני נוגעת בדגים?‬
‫לא, שאת נהנית ממה שאת עושה.‬
‫כלומר, לא נראה לי שאעשה את זה לנצח, אבל אני די אוהבת את זה.‬
‫די אוהבת את מה?‬
‫לא לדעת מה יקרה.‬
‫כן. אני כבר תקופה ממושכת לא יודע מה יקרה, אז...‬
‫אז, גם אתה גר כאן?‬
‫כן. עם אימא שלי. למעשה, לא כל כך רחוק מכאן.‬
‫מגניב.‬
‫יודעת, אני מתכנן לעבור לעיר בסופו של דבר.‬
‫שם הכול קורה, נכון?‬
‫תלוי מה אתה מחפש. כלומר, כל מה שאני רוצה נמצא כאן.‬
‫באמת?‬
‫- יריות ופשע? דברים כאלה. - זה רק במונרו.‬
‫שם את עובדת. ממש שם את עובדת.‬
‫איפה אתה עובד?‬
‫האמת היא שאני לומד.‬
‫מה אתה לומד?‬
‫ספרים, בעיקר.‬
‫אני בעיקר עושה את התואר בשביל אימא שלי.‬
‫אני מתעניין יותר בשטויות אחרות.‬
‫כמו מה?‬
‫זה יהיה מוזר אם אגיד בובות?‬
‫- בובות? - כן, בובות.‬
‫- בובות. - בובות?‬
‫כלומר, יש לי בובת תיאטרון שיצרתי‬
‫ואני עושה מחזות זמר קטנים ברכבת התחתית.‬
‫את יכולה לצחוק אם בא לך.‬
‫לא, אני חושבת שזה מגניב.‬
‫זה עושה אותך מאושר?‬
‫- כן. בהחלט. - בסדר.‬
‫הלוואי שיכולתי להפוך את זה למופע אמיתי.‬
‫זה החלום.‬
‫אבל, זה יותר תחביב עכשיו.‬
‫אני ממש פועל מתחת לפני השטח.‬
‫למה לא לקחת צעד קדימה?‬
‫להפוך את זה ליותר מתחביב.‬
‫בואי נדבר עלייך. מה את רוצה לעשות?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫שוק הדגים בינתיים. אולי לפתוח מקום.‬
‫כן, כמו מה?‬
‫- בר או מועדון. לא יודעת. - מגניב.‬
‫לא ממש אכפת לי כל עוד אני כאן.‬
‫ב"איירונבאונד"?‬
‫אבל את לא מרגישה תקועה? כאילו את בתוך בועה?‬
‫- לא. - לא?‬
‫תסתכל מסביב.‬
‫הצבעים, הריחות, הצלילים.‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫זה הבית.‬
‫רודי?‬
‫- כן. - אתה בסדר?‬
‫- כן. - לאן נעלמת?‬
‫לא, לשום מקום. אני פשוט...‬
‫אני חושב שאני רואה את זה.‬
‫זה יפהפה.‬
‫אפשר קצת כסף קטן?‬
‫תודה לך.‬
‫כסף קטן?‬
‫שינוי זה טוב השכונה לא כל כך מחורבנת עכשיו‬
‫מצאתי אהובה אבל להכיר אותך‬
‫מקווה שלא אדפוק את זה איכשהו‬
‫שמו של השיר הזה הוא "שוקולד".‬
‫תודה.‬
‫רודי! בני, מה שלומך?‬
‫אימא. אני בסדר. מה שלומך?‬
‫בסדר. אכלת?‬
‫כן. אני בסדר.‬
‫אתה לא אוכל.‬
‫אני כן. אכלתי.‬
‫אתה מחייך. מה קרה?‬
‫אני... כלום, אני בסדר. אני בסדר.‬
‫- כן? בסדר. - בסדר.‬
‫תביא את המטאטא.‬
‫היי רודי, שמעתי שאתה רווק?‬
‫שמענו הכול‬
‫אתה בטח מבואס‬
‫אל תהיה כזה, אל תהיה עצוב‬
‫תתעודד! זה יסתדר‬
‫כן, כן, כן, כן‬
‫הנה רעיון...‬
‫לא, לא, לא, לא‬
‫אם כבר מדברים על להסתדר...‬
‫תתעורר, תהיה חכם‬
‫יצא לך לפגוש את הבת שלי?‬
‫היא יפה, סמארה‬
‫אם תעבור ליד הבית אכיר לך אותה‬
‫אפשר להיכנס בלי תור?‬
‫- מה הוא אמר? - הוא שואל אם נוכל לקבל אותו עכשיו.‬
‫כן, כן.‬
‫- היי, אחי. - אלוהים.‬
‫הפחדת אותי למוות, אחי.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה, משחק מחבואים?‬
‫לא, לפעמים אני צריך לברוח מהרעש.‬
‫אבל הרעש הזה הוא חלק ממך, אחי.‬
‫כן, אני פשוט לא אוהב לדבר... למה אני מדבר על זה עם בובה?‬
‫זה בסדר להיות פגיע. כולם צריכים מישהו להיפתח אליו.‬
‫- בפני מי אתה נפתח? - מה זאת אומרת? יש לי בובה משלי.‬
‫באמת?‬
‫לא, אחי. בובה עם בובה? זה מגוחך.‬
‫אתה צוחק. וואו.‬
‫מישהו מאושר. זו איזבלה?‬
‫מה? לא. תירגע. רק נפגשנו, בסדר?‬
‫כן, זה מה שאמרת על היילי ויצאתם בערך 17 שנים.‬
‫במשך ארבע שנים. תירגע.‬
‫בכל מקרה, נחמד לראות אותך מחייך, אחי. אני אוהב אותך.‬
‫אתה הולך להגיד לי את זה בחזרה?‬
‫- בבקשה. - תודה.‬
‫וצ'יפרתי אותך בכמה פיתות נוספות. זה טרי.‬
‫אל תשכח לספר לעשירים... להורים שלך שאנואר בפארק, אוקיי?‬
‫- מצטער, אני חייב ללכת. - בסדר. גם אני מצטער.‬
‫- מה נשמע, בנאדם? - היי, מה קורה, בנאדם?‬
‫- מה קורה? אתה בסדר? - הכול נהדר אצלי.‬
‫- תראה אותך. - מה אתה לובש?‬
‫זה "מונקלר", בנאדם.‬
‫אנשים כאן, מבזבזים הרבה כסף.‬
‫מה קרה לפוסטר של "ביגי"?‬
‫"ביגי" עדיין שם. הוא עדיין בלב שלי.‬
‫בעיר הזו מחבבים את בובלה. אני לא יודע.‬
‫למה אתה כל כך שמח?‬
‫- אתה מסטול? - אני פשוט שמח.‬
‫- אתה מסטול טילים! - אתה מחייך.‬
‫- כי אני מסטול. - עובר עליי יום טוב.‬
‫- אל תהיה כל כך מאושר. - למה?‬
‫כי זרקו אותך ואתה גר בבית עם אימא שלך.‬
‫- אז מה? גם אתה גר עם אימא שלך. - בכניסה נפרדת.‬
‫אני הולך מסביב, יורד במדרגות ונכנס מתחת.‬
‫אני במעמד של דייר.‬
‫אתה שותף. אתה נכנס מאותה דלת.‬
‫- שותף? - אתם חולקים שירותים.‬
‫זה יום יפה. רק תן לי להיות מאושר.‬
‫כן. אתה מסטול.‬
‫בובלה, בובלה.‬
‫- כל כך טעים. - כל כך טעים, נכון?‬
‫איזבלה: קושיניה מחר?‬
‫אמי ואני היינו אוכלים אותם בכל יום. מכירה את "סוואבה סאבור"?‬
‫נהגנו ללכת בכל יום.‬
‫- אתם קרובים? - אני ואימא?‬
‫אימא?‬
‫כן. היא החברה הכי טובה שלי.‬
‫זה עצוב?‬
‫לא. זה מאוד ברזילאי.‬
‫כן. כלומר, אני... אני מרגיש שאני בערך כל מה שיש לה.‬
‫מבינה אותי?‬
‫כן, אני מבינה.‬
‫זה אותו הדבר עם אימא שלך?‬
‫לא. לא ממש.‬
‫למה? למה זה כך?‬
‫היא חזרה לברזיל כשהייתי בת 15.‬
‫בשביל עבודה?‬
‫בשביל גבר.‬
‫- לעזאזל. אני מצטער. - לא, לא, זה בסדר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן. למה?‬
‫אתה מודע לזה שיש לך קטע כזה?‬
‫כאילו, אתה נעלם לאנשהו.‬
‫- אתה עושה את זה עכשיו. - כן. לא, אני יודע. הרגע הבנתי את זה.‬
‫מאז שאני זוכר את עצמי, צלילים יומיומיים רגילים, אני הופך לקצב.‬
‫- למה אתה מתכוון? - כאילו...‬
‫- כמו... מוזיקה? - לא יודע.‬
‫לא. בסדר. בסדר. תעצמי עיניים.‬
‫בסדר. מה את שומעת?‬
‫תנועה.‬
‫צעדים. ציפורים.‬
‫מי-במול. מנגינות. סולמות.‬
‫זה מה שאני שומע.‬
‫אני לא ממש מדבר על זה הרבה, אבל...‬
‫אוקיי, רגע, אז אתה מנגן את השירים האלה בראש שלך?‬
‫הם כמו רגעים. כמו חוויות קטנות... כאילו, פשוט החיים.‬
‫- החיים? - אני יודע שזה נשמע מוזר, אבל...‬
‫אבל זה קורה כל הזמן?‬
‫זה העניין. זה אקראי.‬
‫זה עינוי או שאתה נהנה מזה?‬
‫לפעמים, זה עוזר, זה נחמד.‬
‫ואז בפעמים אחרות, אני מרגיש שזו יותר קללה.‬
‫אני זוכר שזה קרה הרבה כשהייתי ילד.‬
‫משהו כמו, אני מניח, מנגנון הגנה.‬
‫- אני מפחיד אותך? - לא!‬
‫- אני מפחיד אותך. - לא מפחיד אותי.‬
‫אבל זה נשמע לך הגיוני?‬
‫- בערך. - בסדר, יש לי רעיון.‬
‫יש לי רעיון. בסדר.‬
‫תסתכלי על הפארק.‬
‫- אני יודעת מה אתה עושה. - מה?‬
‫אתה מחפש תירוצים כדי להתקרב אליי.‬
‫לא, לא, אני נשאר כאן.‬
‫- לא, לא, לא, זה בסדר. - בסדר. את רואה... בטוחה?‬
‫כן.‬
‫רואה את הבחורים האלה שם? משחקים כדורסל?‬
‫כן.‬
‫תסתכלי היטב.‬
‫- בסדר. - שומעת את ההקפצה?‬
‫כן.‬
‫תקשיבי עוד קצת.‬
‫הו, אלוהים.‬
‫וואו.‬
‫זה... זה לא ייאמן.‬
‫- שמעת את זה? יכולת לשמוע את זה? - לא.‬
‫- לא? - לא.‬
‫לא, אני מצטערת.‬
‫- אני לא שומעת את מה שאתה שומע. - זה בסדר. זה בסדר.‬
‫אני לא רואה את מה שאתה רואה. אבל יודע מה?‬
‫אני מרגישה שאתה מרגיש את זה.‬
‫אני מרגישה שאתה שומע את זה.‬
‫ובכנות, אני קצת מקנאה.‬
‫רודי, זו מתת אל.‬
‫אנחנו ניגע קצת בהדגשה טקטית של עיצוב צליל.‬
‫לוקח 0.14 שניות‬
‫לאוזן האנושית לפרש צליל,‬
‫מה שפותח לנו את הדרך למערכת הלימבית של הלקוח,‬
‫ההזדמנות להעצים את זיהוי המותג.‬
‫זה הגיוני?‬
‫כן, מר מנקוסו?‬
‫יש אנשים שמפרשים מחדש צלילים שכבר קיימים?‬
‫במה מדובר?‬
‫כאילו, צלילים שקיימים... כבר.‬
‫במקום לשחזר אותם או לייצר אותם.‬
‫אתה מתכוון לפס קול מוטבע לעומת לא מוטבע?‬
‫אולי. אני לא יודע, אני... פשוט ככה המוח שלי עובד.‬
‫אוקיי, מעניין.‬
‫ובכן, זה משהו שאתה יכול לבחון בתזה שלך,‬
‫שההגשה שלה היא לעוד חודש מיום שני.‬
‫וזו תזכורת לכולם.‬
‫היי.‬
‫אז, אני קולטת מה אתה עושה.‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫אתה יודע, כל עניין ההשתתפות בכיתה, לענות על שאלות.‬
‫אני קולטת אותך, ואני מבינה את זה.‬
‫- כן, לא יודע אם אני עושה... - אפשר לדבר?‬
‫רק לשנייה?‬
‫- היילי, אני... - אפשר להתחיל?‬
‫תראה, אני יודעת שדברים הסתיימו מהר.‬
‫אני פשוט...‬
‫ובכן, פשוט הרגשתי שאנחנו מנהלים את אותה השיחה שוב ושוב,‬
‫ושום דבר לא משתנה.‬
‫לא התכוונתי להפעיל עליך לחץ.‬
‫פשוט, הגיע הזמן שנעבור לשלב הבא.‬
‫ותאמין או לא, גם אני בלחץ.‬
‫זה לא היה רק בגללך.‬
‫אני מכיר את עצמי. אני יודע שאני יכול להיות בעייתי.‬
‫אני מכירה אותך, רודי.‬
‫ואני... ובכן, אני מצטערת.‬
‫הייתי חסרת רגישות לגבי הבובות. אני יודעת שהן כמו טיפול בשבילך.‬
‫- הן קצת יותר מזה. - אתה צודק. אתה צודק. מצטערת.‬
‫אני חושבת שאתה ממש מוכשר, ואני רוצה לתמוך בך.‬
‫אני רוצה לתמוך בך ובאמנות שלך.‬
‫את באמת, כאילו, את...‬
‫זאת אימא שלך?‬
‫אתה יכול לענות לה.‬
‫ברצינות, לא אכפת לי. בבקשה.‬
‫לא, זה בסדר. אני כאן. אני כאן איתך.‬
‫אז, לא יודעת, אולי נוכל...‬
‫לבלות קצת יחד לפני סיום הלימודים?‬
‫לראות איך התחושה.‬
‫כן...‬
‫אני לא יודע. אני...‬
‫לעזאזל.‬
‫- מה? - אמרתי, שזה היה ממש נחמד.‬
‫דינמיקה‬
‫משאית האוכל המפורסמת של אנואר‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫תודה.‬
‫מזל טוב.‬
‫- מה אמרת? - מזל טוב.‬
‫ממתי אתה אומר מזל טוב?‬
‫- אני מנהל עסק. - מעולם לא אמרת את זה.‬
‫מה אתה לובש?‬
‫- זאת כיפה. - כן, אבל אתה לא יהודי.‬
‫חשוב רק איפה אתה נמצא.‬
‫איפה הסתתרת, בנאדם?‬
‫למעשה, אני... הכרתי בחורה.‬
‫מזל טוב.‬
‫היא שונה. היא יפה, היא חכמה, היא מצחיקה.‬
‫- מעולם לא הכרתי מישהי כמוה. - ספר לי עוד.‬
‫עכשיו אני חושב שהיילי רוצה לחזור להיות ביחד.‬
‫ספר לי פחות.‬
‫יצאנו זמן רב כל כך. אני לא יכול לוותר על זה.‬
‫אולי היא צודקת, אולי הגיע הזמן להתבגר, ולעבור דירה.‬
‫בסדר.‬
‫אבל מצד שני, איזבלה די משכנעת אותי להישאר כאן,‬
‫וזה גם הגיוני. אני לא יודע.‬
‫תראה, כשהקמתי את העסק שלי, הייתי צריך לקבל החלטות גדולות.‬
‫לגבי המזלגות שלי. אם אני רוצה מזלגות שחורים או לבנים.‬
‫שחור יותר קלאסי, כמובן.‬
‫והשווארמה שלי, הייתי צריך להחליט אם אני רוצה להשתמש בעוף או כבש.‬
‫העוף אף פעם לא יבש.‬
‫הכבש פשוט נמס בפה שלך.‬
‫אולי התשובה עבורך היא שתיהן, רודי.‬
‫זה נורא. אני מבין מה אתה אומר.‬
‫אתה צוחק? זה טעים מאוד.‬
‫לא, לא זה. אני יודע על מה אתה באמת מדבר, אנואר.‬
‫נסה את זה.‬
‫אוקיי, תודה לך.‬
‫תראה את זה. אני אוהב לראות את זה.‬
‫- כן, זה טעים מאוד. ממש טוב. - כמובן שזה טעים.‬
‫- אבל זה בכלל לא עוזר לי. - 8.50 דולר.‬
‫- אתה מחייב אותי? - אני מחייב אותך. 8.50 דולר.‬
‫אני לא מבין.‬
‫אתה לא מבין? 8.50 דולר? מה מבלבל ב-8.50 דולר?‬
‫אתה נותן לי עצה כחבר או שאתה מחייב אותי?‬
‫לפעמים, שניהם.‬
‫בהחלט לא שתיהן.‬
‫כמה חברות יש לך כיום?‬
‫מה? אין לי. זה לא ברור?‬
‫אם כשאתה אומר "ברור", אתה מתכוון למעורפל מאוד ומבלבל, אז כן, זה ברור.‬
‫הסכמתי לבלות קצת זמן עם היילי.‬
‫לא יותר מזה. בלי מחויבות. ואיזבלה ואני רק ידידים.‬
‫אחי, תירגע. בלי שיפוטיות. בסדר? אתה יכול לצאת עם כמה בחורות שתרצה.‬
‫תראה אותי, אני ממש יוצא עם תשע בובות עכשיו.‬
‫וגרב.‬
‫אחי, אני לא יוצא עם אף אחת מהן.‬
‫לא ממש, אתה יודע. עדיין.‬
‫זה מסובך, דייגו.‬
‫תקשיב, פשוט תישן על זה, בסדר?‬
‫אולי תתרחק משתיהן הערב.‬
‫אל תדבר עם היילי, ובטח אל תלך לשוק הדגים הזה.‬
‫רודי, אנחנו צריכים עוד דגים!‬
‫- שיט. - שיט.‬
‫מספר 84. 85.‬
‫מה קורה, אחי?‬
‫"פני דג"!‬
‫הכול טוב? היי, היי.‬
‫450 גרם לברק.‬
‫והלברק במבצע.‬
‫כן. תודה.‬
‫עוד בקלה?‬
‫- היי! - היי.‬
‫רובאלו, למעשה.‬
‫מגוון.‬
‫- אפשר לעזור לך עם זה? - לא.‬
‫- בטוחה? - כן.‬
‫אירוע מיוחד?‬
‫רק ארוחת ערב עם אמי.‬
‫נחמד.‬
‫כן.‬
‫איפה היית, זר?‬
‫למדתי, האמת. הרבה. מבחני גמר, תזה וכל זה.‬
‫- ספרים. כן. - ספרים. בדיוק, כן.‬
‫תודה.‬
‫אין פרצוף מחייך הפעם.‬
‫לא. כן, אתה חייב להרוויח אותו.‬
‫כן.‬
‫- בסדר, טוב, אני צריכה לחזור לעבודה. - כן, גם אני.‬
‫אל תיעלם.‬
‫כן, לא איעלם.‬
‫היילי: נלמד הערב?‬
‫איזבלה? באיזו שעה את מסיימת?‬
‫- בבקשה, תשאיל לי אותו. - לא, רודי.‬
‫- רק תעשה לי את הטובה הזאת. - זה לא יקרה.‬
‫אני אחזיר אותו, מבטיח.‬
‫- בחייך. - אהיה זהיר.‬
‫- זו הפרנסה שלי. - אחי.‬
‫אתה יודע כמה ילדים גדלו על האוכל של אנואר?‬
‫אתה יודע כמה פעמים ישנתי ברכב?‬
‫- אתן לך 20 דולר. - כן.‬
‫היי.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫מה זה?‬
‫- אל תחשבי על זה. שבי. - בסדר.‬
‫צריך לפתוח את זה.‬
‫כן. זה קצת מקולקל. בדיוק.‬
‫לאן אתה לוקח אותי?‬
‫לא יודע. לכל מקום.‬
‫כל עוד זה מחוץ לאיירונבאונד, כן?‬
‫- בסדר. קדימה. - שנצא? קדימה.‬
‫אני פשוט... אני ממש רק למדתי את זה. פשוט... אני...‬
‫- אתה בסדר? - כן, עשיתי את זה לפני שתי שניות.‬
‫- יודע מה, תן לי לנסות. זוז. - לא, אסתדר. הרגע עשיתי את זה.‬
‫אם נסכן את חיינו, אני נוהגת.‬
‫- החבר שלי יהרוג אותי. - ואתה תהרוג את שנינו.‬
‫נתחלף.‬
‫בסדר. סליחה.‬
‫בסדר.‬
‫וואו.‬
‫אז, לאן נוסעים?‬
‫לא יודע. אבל אנחנו צריכים לצאת ממונרו. עכשיו.‬
‫- למה? - זה החלק הכי מפוקפק בניוארק.‬
‫אתה דואג יותר מדי.‬
‫את לא דואגת מספיק, זאת הבעיה.‬
‫אמרת שאתה רוצה לצאת מאיירונבאונד.‬
‫אז, מה בא לך? חוף? הרים? עיר?‬
‫הלו? הלו?‬
‫- כן. מצטער. כן. - אתה בסדר?‬
‫אז, לאן?‬
‫יודעת מה? תפתיעי אותי.‬
‫זכר. וארבע. וחמש.‬
‫אדוני? אדוני?‬
‫עקוב אחר האור. עקוב אחר האור.‬
‫תחזיק מעמד.‬
‫אני יודע שביקשתי שתפתיעי אותי, אבל...‬
‫- וואו. - רודי.‬
‫- היי. - היי.‬
‫- אני אפילו לא יודעת מה לומר. - זה בסדר.‬
‫כלומר, זה לא באשמתך, נכון? נכון?‬
‫זה פשוט, כאילו... מה הסיכוי?‬
‫כן, כלומר, אני לא...‬
‫ובכן, ירייה. באזור הגרוע ביותר בניוארק? כנראה סיכוי גבוה.‬
‫הם אמרו שזה פצע שטחי.‬
‫פצע שטחי.‬
‫אז כנראה יש לך פחות משבוע להחלים.‬
‫- חשבתי שאת הולכת להגיד "לחיות". - כן.‬
‫יש לי שבוע לגרום לך להרגיש רע?‬
‫- אתן לך חמישה ימים. - חמישה ימים, נמכר.‬
‫כן. מוסכם.‬
‫אני חייבת לומר, זה הדייט הכי מוזר שהייתי בו אי פעם.‬
‫דייט? לא ידעתי שזה דייט.‬
‫- שתוק. - טוב לדעת.‬
‫בסדר.‬
‫אני נהניתי, באופן מוזר למדי.‬
‫זה כיף בשבילך?‬
‫בערך, כן. זה שונה. את יודעת, לצאת מהשגרה.‬
‫העבודה, בית הספר, אימא. את יודעת, כל זה...‬
‫אל תערב בזה את אימא.‬
‫- משפחה היא ברכה, לא נטל. - לא, אני יודע. פשוט...‬
‫למעשה, אתה צריך להתקשר לאימא שלך.‬
‫- לא. - ממש עכשיו.‬
‫- אין מצב. - כן.‬
‫- בשום אופן לא. - תתקשר לאימא שלך, רודי.‬
‫היא תצא מדעתה.‬
‫איך אתה לא מתכוון לספר לה שזה קרה? אתה חייב.‬
‫זה לא... זה... את לא תביני.‬
‫- אני מצטער. אני לא... - לא. זה בסדר, באמת.‬
‫זה בסדר.‬
‫אתה צודק, אני לא אבין.‬
‫- הלוואי שיכולתי. - את לא מדברת עם אימא שלך בכלל?‬
‫ובכן, אנחנו מדברות קצת, מדי פעם.‬
‫תראה, היא עשתה את מה שהיה הכי טוב בשבילה.‬
‫- פשוט חבל... - מה?‬
‫לא יודעת, חבל שהיא לא התחשבה ברגשות שלי. מבין?‬
‫התחשבה בי יותר.‬
‫זה פשוט קצת אנוכי, זה הכול.‬
‫אתה שומע אותם? את הצלילים?‬
‫- דוקטור רובינסון, חייג 812, בבקשה. - רודי?‬
‫הנה.‬
‫זה עוזר?‬
‫כן.‬
‫את יודעת...‬
‫אני לא יודע מה זה, אבל מאז שנפגשנו,‬
‫אני מרגיש ממש מחובר אלייך.‬
‫את מרגישה את אותו הדבר או...‬
‫את כן. בסדר. תודה לאל.‬
‫כן, אני לא רגילה לשום דבר כזה.‬
‫אני יודע. גם אני לא.‬
‫לכן זה כל כך מוזר, את יודעת.‬
‫זה מוזר במובן טוב. אבל זה גם סוג של...‬
‫- מדהים. - מפחיד.‬
‫גם מפחיד. זה מפחיד מאוד.‬
‫היילי: בקאנטרי קלאב מחר?‬
‫- לעזאזל. - מה? מה קרה?‬
‫- היילי מסמסת לי. - מה היא רוצה?‬
‫היא רוצה ללמוד בקאנטרי קלאב מחר.‬
‫בקאנטרי קלאב? מה אתה, בן 65?‬
‫זה פשוט מקום שהיא לקחה אותי ללמוד בו. אני לא מנוי, היא כן.‬
‫- הרגע נישקת את איזבלה. אתמול. - מה לומר?‬
‫פשוט תן לי את הטלפון, בסדר? מה דעתך?‬
‫"היילי, עזבי אותי."‬
‫- מה אתה עושה? - בסדר. חכה רגע.‬
‫מה דעתך על זה?‬
‫- "נשמע נורא ואיום." - לא, תן לי את הטלפון.‬
‫- אתה מוכן להפסיק? - בסדר, חכה רגע. ניסיון אחרון.‬
‫"הכרתי מישהי אחרת."‬
‫- תן לי את הטלפון. - מה לעזאזל?‬
‫זה לא משהו שאתה אומר בהודעת טקסט.‬
‫פתאום אתה מומחה.‬
‫כן. מה דעתך על זה?‬
‫- "אנחנו צריכים לדבר." - מה? אתה לא יכול להגיד את זה ככה.‬
‫- למה לא? - זה לא משהו שאתה אומר בהודעת טקסט.‬
‫זה פשוט נשמע ממש רציני. כלומר, תוסיף פרצופון או משהו.‬
‫פרצופון? איזה?‬
‫לא יודע, פרצוף קטן או... אוקיי, מה דעתך על זה?‬
‫- דייגו. - מה?‬
‫מוזר. "אנחנו צריכים לדבר" ופרצוף מחייך?‬
‫צודק. זה היה רעיון נורא.‬
‫- פשוט אמחק זאת. - רגע. אל תשלח.‬
‫- למה? אני אשלח את זה. - חכה רגע. היא מקלידה.‬
‫אל תזוז.‬
‫בבקשה‬
‫- לא. זה משנה הכול. - אלוהים.‬
‫עכשיו, אני מרגיש נורא.‬
‫גם אני. לעולם אל תקשיב לי.‬
‫אני פשוט אמחק את זה.‬
‫מה אתה הולך לומר?‬
‫"אני אגיע."‬
‫וואו.‬
‫אנחנו לא טובים בזה.‬
‫מקצב‬
‫היי.‬
‫רואה את שחקני הגולף בחוץ? תסתכלי.‬
‫- רואה אותם? - כן. כן.‬
‫- תקשיבי כשהם חובטים בכדור... - אני ממש מצטערת. אני באמת צריכה רק...‬
‫- אסור לי להתבלבל. מצטערת. - בסדר. סליחה.‬
‫חרא. אני חייבת ללכת. אראה אותך מאוחר יותר?‬
‫לא. לא, את לא. יש לי... ענייני בובות.‬
‫- בסדר. כן, בסדר. - כן. נתראה. כן.‬
‫- היי, אימא. - היי, רודי.‬
‫לאן אתה הולך הערב?‬
‫הבטחתי לאנואר שאני אבלה איתו.‬
‫- כן? - כן. אראה אותך מאוחר יותר.‬
‫- בסדר. - אוהב אותך.‬
‫- גם אני אותך. - אוהב אותך מאוד.‬
‫- בסדר. - בסדר.‬
‫שלום לך.‬
‫- מה שלומך? - בסדר. ואתה?‬
‫גם אני בסדר.‬
‫תיתני לי לשלם עבור אלה, נכון?‬
‫בסדר, אבל אני קונה את הקפה שלנו מחר.‬
‫בסדר. לא, אני לא יכול מחר.‬
‫למה?‬
‫- אני צריך ללמוד. בחינות גמר, את יודעת. - איזה משעמם.‬
‫אני יודע, אבל נתראה בקרוב, נכון?‬
‫כן. אני חייבת ללכת.‬
‫בסדר. - בסדר.‬
‫- היי, אימא. - היי, רודי.‬
‫מה שלומך?‬
‫בסדר. אתה תעזור לי לסגור?‬
‫כן... לא, לא, אני לא יכול הערב.‬
‫- בסדר. - יש שיעורים. אני בשיעורים עד מאוחר.‬
‫- טוב. ביי. - כן...‬
‫עדיף מאשר לשחק בבובות צעצוע ברכבת התחתית.‬
‫תיאטרון. בובות תיאטרון, אימא.‬
‫זה מה שאמרתי.‬
‫לא, זה לא מה שאמרת.‬
‫זה לא מה שאמרתי?‬
‫לא. אני אוהב אותך. אוהב אותך, אימא.‬
‫- היי. - היי.‬
‫- לחיים. - לחיים.‬
‫קשאסה אמיתית.‬
‫לא רע, נכון? מצטער, איחרתי.‬
‫לא איחרת. כלומר, יחסית אליך, זה לא איחור.‬
‫בסדר. הבנתי אותך.‬
‫אבל אני לא יכול להישאר עד מאוחר הערב.‬
‫פשוט יש לי כל כך הרבה דברים.‬
‫- זה בסדר. בטח. - כל כך הרבה דברים.‬
‫- אני רוצה להישאר. את מבינה? - זה בסדר גמור. כן.‬
‫- באמת? - אראה אותך מאוחר יותר.‬
‫- רוצה פופקורן? - לא.‬
‫- בטוח? אני שמחה שאנחנו עושים זאת. - כן. גם אני.‬
‫- אתה בא לבראנץ' ביום ראשון? - כן... כן.‬
‫- כן? - כן, כן.‬
‫- הם ישמחו כל כך לראות אותך. - בסדר.‬
‫- משפחתי אוהבת אותך. אתה יודע את זה. - כן, כן. גם אני אוהב אותם.‬
‫אז, רודי, מזמן לא התראינו. איך בלימודים? מוכן לסיים אותם?‬
‫כן. כלומר, כן, אני חושב שכן.‬
‫כן. שנינו ממש מוכנים. מוכנים מאוד.‬
‫הכול כבר מסודר?‬
‫- אני עדיין מנסה... - הוא מצטנע.‬
‫חייבים לדבר על...‬
‫מותק, אסור לי לשאול אותו כמה שאלות?‬
‫כן, אני פשוט ממוקד בבחינות ובמשפחה.‬
‫גם בדברים אחרים. מוזיקה ואמנות, סרטים, דברים כאלה.‬
‫איזה סוג של אמנות?‬
‫אני אוהב תיאטרון בובות.‬
‫תיאטרון בובות?‬
‫היילי מעולם לא הזכירה את זה.‬
‫לא? זה מוזר. כי חשבתי שאני...‬
‫כנראה לא הזדמן לי.‬
‫מעניין.‬
‫כן.‬
‫היילי אומרת שכבר יש לך כמה כיוונים לעבודות בעיר.‬
‫- היא אמרה את זה? - ובכן, אני...‬
‫למה אנחנו צריכים לדבר על זה עכשיו, חבר'ה?‬
‫- זה כל כך משעמם. - לא, את צודקת. בואו נאכל.‬
‫ותשמרו מקום למנה העיקרית.‬
‫זו לא המנה העיקרית?‬
‫רודי, תזכיר לי שוב מאיפה אתה?‬
‫נולדתי בניו ג'רזי.‬
‫לא, התכוונתי למוצא שלך.‬
‫אני ברזילאי.‬
‫קרלה היא מגואטמלה!‬
‫נעים להכיר.‬
‫היי.‬
‫אתה לא מדבר באופן שוטף, רודי?‬
‫אימא, ברזילאים מדברים פורטוגזית.‬
‫כן.‬
‫- נכון. - האנשים האלה גזענים.‬
‫נפלא, קרלה. תודה לך.‬
‫ישבנים!‬
‫סליחה?‬
‫ב"גוגל", תוצאת החיפוש הראשונה ל"ברזילאים" היא "ישבנים".‬
‫רודי, מה שלום אימא שלך?‬
‫כן, היא בסדר. הכול נהדר.‬
‫יש לך כבר דירה משלך?‬
‫- אבא, אתה מוכן להפסיק? - אנחנו רק משוחחים, מתוקה.‬
‫אני עדיין גר איתה בניוארק.‬
‫זה רק עד שנמצא דירה.‬
‫במה היא עובדת, תזכיר לי?‬
‫יש לה מספרה, לא רחוק מהבית.‬
‫אבל אני עוזר, אני מטאטא ו...‬
‫אתה מטאטא שיער? דוחה.‬
‫אז לא קיבלת חינוך שאופייני לכם.‬
‫לא יודע. לי זה נראה אופייני.‬
‫אימא שלך הגיעה לכאן מברזיל?‬
‫הנה זה בא.‬
‫כן.‬
‫זה כל כך אמיץ. והיא עשתה את זה באופן חוקי?‬
‫- אימא! אלוהים, את כל כך... - אנחנו רק משוחחים.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫- רק מנסים לנהל שיחה. - אני אוהבת אותך.‬
‫- רק מנסים לנהל שיחה. - איך הפסטה?‬
‫- למעשה, אפילו לא טעמתי. - לא חינוך שאופייני לכם?‬
‫- לא... לא... לא... - אני אוהבת אותך.‬
‫- אנחנו רק משוחחים. - ישבן! ישבן!‬
‫לא...‬
‫- אני רק... - אני אוהבת אותך.‬
‫- ישבן! - אני רק...‬
‫- לא... - אני רק...‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫- ישבן. - אני רק...‬
‫- לא... - העתיד.‬
‫כמובן שדיברנו על העתיד.‬
‫בפעם המיליון,‬
‫כשנסיים את הלימודים, נמצא דירה בעיר‬
‫ועבודות באותה חברת פרסום.‬
‫נכון, רודי?‬
‫- היי. - היי, רודי.‬
‫תראה, אני... אני כל כך מצטערת.‬
‫אימא שלי, נהיית ממש מוזרה כשהיא שותה ואבא שלי...‬
‫הם בדרך כלל לא כאלה נוראיים.‬
‫כן, אבל אמרת להם שיש לי כיוונים לעבודות בעיר?‬
‫אבל יהיו לך, אחרי סיום הלימודים.‬
‫כן, אבל אמרת שאנחנו כבר מחפשים דירה ביחד ו...‬
‫נכון, אבל זה לא ממש מופרך כי דיברנו על זה.‬
‫זה לא משהו שאת ואני צריכים להיסגר עליו‬
‫לפני שתספרי להורים שלך?‬
‫כן.‬
‫כן. אתה צודק.‬
‫אני פשוט...‬
‫לא יודעת, פשוט חשבתי שמשום שחזרנו להיות ביחד ו...‬
‫והדברים מתנהלים כמו שהם מתנהלים.‬
‫כן, תראי היילי, אנחנו צריכים לדבר...‬
‫מה אתה עושה יותר מאוחר?‬
‫נוכל להיפגש?‬
‫אני חושבת שצריך להיפגש.‬
‫להתחיל מחדש. אפשר לשתות משהו.‬
‫פשוט לדבר, אתה ואני.‬
‫בסדר. כן.‬
‫- כן? - כן.‬
‫אני מכירה מקום מושלם.‬
‫אתה תאהב אותו, בסדר? אני אסמס לך.‬
‫- בסדר. - בסדר.‬
‫- ביי. - ביי.‬
‫היי, אחי.‬
‫אפשר לקבל אחד?‬
‫בטח.‬
‫תודה.‬
‫אתה במצב ממש מחורבן, אחי.‬
‫אני יודע. ספר לי על זה.‬
‫למה אתה עדיין איתה?‬
‫היילי היא היחידה שהיה לי קשר אמיתי איתה.‬
‫אני לא יכול לשאת את המחשבה שהיא תיפגע.‬
‫בסופו של דבר תיפגע בה הרבה יותר אם לא תספר לה איך אתה מרגיש.‬
‫זה רע, דייגו.‬
‫רגע, יש לי רעיון.‬
‫- מה? - תפסיק להיות רכרוכי.‬
‫אני יודע שזה נמשך רק כמה שבועות,‬
‫אבל מה שיש לך עם איזבלה מאוד קסום.‬
‫הגיע הזמן לקבל החלטה.‬
‫בדיוק. החלטה מספר אחת, תלבש חולצה.‬
‫אתה נראה כמו "קראטה קיד".‬
‫יודע מה? אתה צודק. אתה צודק. אני יכול לעשות את זה.‬
‫טוב. אתה יודע מה אתה צריך לעשות, כן?‬
‫- לסיים את הקשר עם היילי. - מועדון חשפנות.‬
‫- מה? - מה?‬
‫- מה אמרת הרגע? - לא אמרתי כלום.‬
‫היי.‬
‫אתה נראה מדהים.‬
‫כן, גם את.‬
‫זאת "ברזיליה".‬
‫אתה תמיד מדבר על המקום הזה וחשבתי לעצמי, "מעולם לא היינו כאן."‬
‫אז, חשבתי שזה יהיה נחמד, וממש נחמד כאן למעשה.‬
‫כן. היילי, תראי...‬
‫אפשר להגיד משהו קודם? אני כל כך מצטערת בקשר להורים שלי.‬
‫כן, זה היה לא פשוט.‬
‫ככה זה במשפחה, נכון? אתה מבין את זה.‬
‫נראה לי. היילי...‬
‫ברוכים הבאים ל"ברזיליה". שמי ג'יל. אהיה לשירותכם היום.‬
‫- היי. - משהו לשתות?‬
‫היא לא דוברת פורטוגזית.‬
‫אני מתנצלת. משהו לשתות?‬
‫- קברנה? - בסדר.‬
‫- קייפיריניה בשבילי. חזק. - אין בעיה.‬
‫- תודה. - יש הרבה בשר אז אני חושבת שיין אדום‬
‫- ישתלב ממש טוב עם כל הבשר. - כן, כן.‬
‫אבל מה שעמדתי לומר זה, נכון שזה נשמע נחמד?‬
‫מה נשמע נחמד?‬
‫- התוכניות שלנו. - כן.‬
‫אתה תמיד מדבר על עזיבת השכונה שלך.‬
‫- אני בעד זה. אני חושבת שזה נהדר. - כן.‬
‫- בבקשה. - ו... תודה רבה.‬
‫- תודה לך. - אין על מה.‬
‫חכה. לחיים.‬
‫כמובן.‬
‫רק אומרת, נוכל לעשות את כל מה שתכננו.‬
‫אתה לא מדמיין את זה?‬
‫דירה עם מרפסת, שמשקיפה על ההדסון.‬
‫אנחנו יכולים לאמץ כלב. אולי תהיה חניה.‬
‫- זה לא נשמע מתאים בדיוק לנו? - בטח.‬
‫רק שנייה, אני ממש צריך לשירותים.‬
‫- אני חייב ללכת. - בטח.‬
‫- רק שנייה, בסדר? - טוב.‬
‫רודי!‬
‫היי.‬
‫לעזאזל.‬
‫- היי. - מה שלומך? היי, שלום.‬
‫- מה את עושה כאן? - אני רק לוקחת משלוח.‬
‫אני צריכה לפתוח את השוק מחר בבוקר, אז יש לי משלוח מוקדם.‬
‫כן, כן.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫גם, משלוח. לאימא שלי. מביא לאימא שלי אוכל.‬
‫רוצה לשבת איתי בזמן שאתה מחכה?‬
‫כן. נשמע הגיוני, נכון?‬
‫- כן. - כן, קדימה. בסדר.‬
‫בהחלט. היי, אז, את יודעת.‬
‫קייפיריניה להמתנה?‬
‫כן, אלוהים.‬
‫וואו, תודה.‬
‫תודה.‬
‫- לחיים. - לחיים.‬
‫תאט, תירגע.‬
‫אני יודע, זו תקופה מלחיצה.‬
‫הלימודים, הרבה לימודים.‬
‫אז, לא התחמקת ממני?‬
‫לא, לא. אלוהים, מבאס שאת חושבת כך.‬
‫יש לי...‬
‫זו פשוט השגרה, אני תקוע בעבודה, לימודים, אימא, את יודעת.‬
‫איך בעבודה? איך עם הבובות?‬
‫- אני... כן. הולך טוב. את יודעת, כן. - כבר לקחת את זה צעד קדימה?‬
‫מה?‬
‫- לקחת את זה קדימה? - אם לקחתי את זה קדימה?‬
‫- מעבר לרכבת התחתית? - אני עושה כמיטב יכולתי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫- הכול פנטסטי. את בסדר? - כן.‬
‫- אני לא נראה בסדר? - לא.‬
‫מה קורה איתך?‬
‫אני ממש מחבב אותך. זה מה שקורה פה.‬
‫בסדר.‬
‫אני מנסה להבין משהו.‬
‫אתה כל הזמן אומר את זה.‬
‫פשוט... טוב. אני רוצה...‬
‫אני רוצה להגיד לך שאני...‬
‫אני צריך להשתין.‬
‫- אני מיד חוזר. בסדר. - כן, לך להשתין.‬
‫מצטער, בסדר. היי.‬
‫- היי. - התור היה ממש ארוך. מצטער.‬
‫זה משקה חדש?‬
‫כן. הזמנת?‬
‫לא, חיכיתי לך.‬
‫אתה בסדר?‬
‫- אני... כן. - אתה נראה קצת מוטרד.‬
‫אני בסדר. הכול טוב.‬
‫אני פשוט... בסדר, אני... מה שניסיתי לומר קודם...‬
‫- היילי... - כן.‬
‫הוא שאני רעב. רעב. אני רעב. ואת רעבה.‬
‫- כן. - זה מה שרציתי לומר.‬
‫- אנחנו צריכים להזמין. - טוב, בוא נזמין.‬
‫כן. בואי נעשה את זה.‬
‫הכול בסדר, בנאדם?‬
‫אני בסדר. רד ממני.‬
‫תירגע, בנאדם. אני רק מנסה לעזור.‬
‫תודה, אבל אני מסתדר.‬
‫אתה לא מסתדר עם כלום.‬
‫אתה מקפץ בין שני דייטים כמו אידיוט.‬
‫זה קשה. אני עובד על זה.‬
‫רוצים להזמין?‬
‫כן. אני חושבת שנלך על תפריט "אכול כפי יכולתך".‬
‫- ככה מבטאים את זה? - זה מושלם.‬
‫שני נתחים, בבקשה.‬
‫זה בשר?‬
‫- כן. - נהדר.‬
‫זו מסעדת בשרים.‬
‫שני נתחים לשולחן 14.‬
‫כן, מושלם.‬
‫עוד משקאות?‬
‫כן, בשבילי, בבקשה.‬
‫- אקח את זה. - היילי, רק רציתי לומר...‬
‫בסדר, בבקשה אל תתעצבן.‬
‫- אולי כן, אבל תשתדל. - טוב.‬
‫בהיעדרותך הארוכה,‬
‫מצאתי עוד הרבה דירות ב"זילואו"‬
‫ושמרתי את תוצאות החיפוש, אני אראה לך.‬
‫פשוט תגיד את האמת.‬
‫- כן, תראי. - תראה. זה מושלם.‬
‫זה מסובך.‬
‫- בבקשה. - נהדר.‬
‫זה במרחק הליכה מתחנת פן. מרחק הליכה.‬
‫- לא ייאמן. - היילי, תראי.‬
‫אתה לא מדמיין אותנו גרים שם?‬
‫- לא. - חכה...‬
‫אני צריך להגיד משהו.‬
‫- הביקורות ממש בלתי נתפסות. - אפשר לומר משהו, בבקשה?‬
‫אני מצטערת. אני מתנהגת...‬
‫אני פשוט ממש נרגשת מזה שאנחנו מתחילים מחדש.‬
‫לעזאזל. ביאטריס. חברה של אמי.‬
‫חברה של אמי. הרגע ראיתי אותה ואני צריך להגיד לה שלום.‬
‫- בסדר. - אלך להגיד שלום. אני כבר חוזר.‬
‫- בסדר. - בסדר.‬
‫- אתה בסדר? - כן. בסדר.‬
‫מה המשמעות של "אובה"? אני מניח שזה כמו "יופי" או "יש!"‬
‫לקחת עוד משקה?‬
‫- כן, על מה דיברנו? - כן?‬
‫אתה בסדר?‬
‫- על מה דיברנו מקודם? - אתה דיברת על...‬
‫האמת, לא בטוחה, די מלמלת כל הזמן.‬
‫את חושבת שהאוכל כמעט מוכן או...‬
‫למה, אתה ממהר?‬
‫לא, לא, ממש לא. את?‬
‫בהחלט, כן.‬
‫- רוצה לשמוע משהו מצחיק? - כן!‬
‫אתה מכיר את הביטוי בפורטוגזית, "לך לעזאזל"?‬
‫כן, כמובן. בטח.‬
‫אתה יודע שהפירוש הוא, "לך לאסוף קוקוסים"?‬
‫ובכן, עד שבוע שעבר,‬
‫חשבתי שפירושו, "לך תרים קקות".‬
‫לא נכון. באמת?‬
‫- כן. - היא שבתה אותי בקסמיה.‬
‫בבקשה, תשתוק.‬
‫- "קוקוס", "קקות". - כן.‬
‫ספר לה על האמריקאית.‬
‫אני חייב לומר לך, לא הייתי כן איתך.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן. הכוס שלך כמעט ריקה.‬
‫אז, אני הולך להביא לך משקה חדש. בסדר?‬
‫- בסדר. אבל מה התכוונת להגיד? - כן.‬
‫- היי! - היי!‬
‫היי!‬
‫הכול בסדר עם החברה שלך?‬
‫חברה שלי?‬
‫כן, הרגע אמרת את שמה.‬
‫בי... בה...‬
‫ביאטריס!‬
‫- ביאטריס! - כן. כן.‬
‫ביאטריס בסדר גמור. היא אדם אמיתי.‬
‫- כן. - כן.‬
‫יש איזו בעיה?‬
‫אוקיי, אז ככה, היילי.‬
‫הבעיה. הבעיה האמיתית היא...‬
‫רודי!‬
‫כל החברים שלי אמרו לי שאתה כאן.‬
‫- אימא... - אני לא מאמינה. ערב עם רודי שלי.‬
‫מריה, היי, כל כך נחמד לראות אותך שוב.‬
‫היילי, היי.‬
‫היא לא איתך, נכון?‬
‫- לא. - רגע. מי היא?‬
‫- זו ביאטריס? - מי זו ביאטריס?‬
‫ביאטריס כאן?‬
‫- אומר שלום. - לא, לא.‬
‫אני איזבלה, נעים להכיר. אני חברה של בנך.‬
‫זו בטח בת דודה שלך מברזיל...‬
‫- לא. - לא. בת דודה? לא.‬
‫- מצטערת. אז מי את? - טוב, בסדר.‬
‫- זאת היילי, היא... - החברה שלו.‬
‫- לא ממש. - היא מה?‬
‫- היא מה? - מה?‬
‫- ובכן... - אתה צוחק, נכון?‬
‫- פתרנו את זה. - אני מקווה.‬
‫- רק שנייה. - מה קורה פה?‬
‫- אני יכול להסביר. - מה הבעיה?‬
‫הבעיה, היילי, היא אנחנו.‬
‫כל הדברים האלה, התוכניות האלה לעתיד,‬
‫זו התכנית שלך, לא שלי.‬
‫- בדיוק. - אימא, בבקשה.‬
‫- בסדר, אני מסתלקת מכאן. - לא, חכי רגע.‬
‫רודי, אתה רציני עכשיו?‬
‫לא, ניסיתי, באמת רציתי שזה יעבוד.‬
‫לא יכולתי. אני לא חושב שזה יקרה.‬
‫ממתי?‬
‫ובכן, לאחרונה... היום, למעשה, יותר מתמיד.‬
‫אני פשוט לא חושב שזה יעבוד, היילי. ניסיתי.‬
‫- גם אני לא. - אימא, בבקשה.‬
‫לא, אני אתערב. זה לא הגיוני.‬
‫- אני פשוט לא... - ותן לי לנחש...‬
‫ובכן, זה... הכרתי מישהי אחרת.‬
‫- רודי, אל תערב אותי בזה. - לא, לא.‬
‫- אני יודע שזה מחורבן. - לא, תירגע.‬
‫אין גרוע מזה, אבל ניסיתי לספר גם לך.‬
‫- לא ידעתי איך. - מתי התכוונת לספר לי?‬
‫- ובכן, הערב. זה היה כל... - ומה איתי?‬
‫לעולם לא!‬
‫- ההחלטות האלה לא קשורות אלייך. - הן כן.‬
‫לא, הן לא.‬
‫אני לא מבינה כלום.‬
‫העניין הוא, שאני רוצה להיות איתך,‬
‫ובאתי לכאן הערב כדי לסיים את העניינים איתה.‬
‫זה נשמע כל כך רע.‬
‫- אני הולכת. זה יותר מדי בשבילי. - בבקשה, איזבלה...‬
‫- רודי... - היילי, פשוט...‬
‫אתה אידיוט.‬
‫לא, זה לא... אני מנסה להסביר.‬
‫וואו, רודי. אדבר איתך בבית.‬
‫זה הספיק לי.‬
‫לעזאזל.‬
‫דיסוננס‬
‫שמח שעשית זאת, גבר.‬
‫איפה אנחנו עכשיו?‬
‫לא יודע, בנאדם. מעולם לא הייתי כאן.‬
‫מעולם לא היית... זו הפעם הראשונה שלך כאן?‬
‫לא, הייתי כאן בעבר.‬
‫היית כאן או לא?‬
‫תרשה לי לומר לך משהו. אתה נראה רע. אומר לך בתור חבר.‬
‫תודה, בנאדם. מעריך את זה.‬
‫היה לי לילה קשה. זוכר שאמרת "תצא עם שתיהן"?‬
‫שחשבתי שזה רעיון נורא? ובכן, עשיתי את זה.‬
‫לעזאזל, פישלתי, בנאדם. פישלתי בגדול.‬
‫בנאדם, תראה, אני בן 35, ואני עדיין עושה דברים כאלה.‬
‫למה בכלל הקשבת לי?‬
‫בגיל 40, זה המקום שהחיים שלי נמצאים בו.‬
‫רגע, אתה בן 35 או 40? אני מבולבל.‬
‫צריך להגיע לגיל 35 לפני 40, נכון?‬
‫בשלב מסוים הייתי בן 35.‬
‫יש לי משהו בשבילך.‬
‫משהו שממש יעודד אותך.‬
‫מה? מה זה?‬
‫זה יגרום לך להיות רגוע, ומשוגע.‬
‫או משוגע ורגוע. אני לא יודע. שכחתי את הסדר.‬
‫זה יגרום לי להיות רגוע או משוגע?‬
‫זה יגרום לך להיות רגוע ומשוגע. או משוגע ורגוע.‬
‫- אני פשוט לא יודע את הסדר. - בסדר.‬
‫זה נקרא "רימון היד".‬
‫אחי... איך זה נקרא?‬
‫- רימון היד. - מה יש בזה?‬
‫מה אתה חושב שנמצא ברימון היד?‬
‫- אין לי מושג. - דברים שעומדים להתפוצץ.‬
‫זה הולך להתפוצץ... בבטן הארורה שלך.‬
‫חכה רגע. זה מסוכן?‬
‫כן, זה מסוכן ובטוח.‬
‫זה בשבילך, ידידי.‬
‫לאט לאט.‬
‫אתה חייב למשוך את הנצרה. משוך את הנצרה.‬
‫לחיים. ותשתה הכול.‬
‫תאט, מותק.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫קח לגימה. למה שתית הכול?‬
‫- אמרת לשתות הכול. - לא אמרתי.‬
‫- לא שתית הכול? - לא. רק לקחתי לגימה.‬
‫אני מרגיש כאילו אתה אומר דבר אחד, ואז את ההפך הגמור.‬
‫אני לא. אבל אני כן עושה את זה.‬
‫שיהיה, בנאדם. אני לא יודע לגבי זה.‬
‫היי. אני רואה שהרוגע נכנס לפעולה.‬
‫תן לי לומר לך משהו, בנאדם. תביט אליי.‬
‫לא אלך לשום מקום, בנאדם.‬
‫אנואר דואג לך, מותק.‬
‫- אני לא הולך לשום מקום. אתה מבין? - כן, כן. אני מעריך את זה, אחי.‬
‫- חסר לך שלא. - היי, אנואר!‬
‫היי! אני רואה אותך. אל תברחי.‬
‫אני לא בורחת.‬
‫לאן את חושבת שאת הולכת? בואי לכאן!‬
‫למה לא לקחת צעד קדימה?‬
‫רודי...‬
‫אתה אידיוט.‬
‫אתה במצב ממש מחורבן, אחי.‬
‫נכון שהברזילאיות הן הכי יפות?‬
‫- אתה בסדר? - אתה בסדר?‬
‫אתה בסדר?‬
‫זה עוזר?‬
‫הנה האוכל שלך.‬
‫איך אתה מרגיש היום?‬
‫אני אפילו לא זוכר... איך הגעתי הביתה?‬
‫אנואר הביא אותך הביתה. היה ממש מאוחר.‬
‫ישנת. הייתי מאוד מודאגת ואני עדיין מודאגת.‬
‫אני יודע, אימא. אני מצטער.‬
‫- "מצטער, מצטער." - לא הגיע לך...‬
‫זה מתקן משהו?‬
‫לא הגיעה לך תגובה שכזאת במסעדה.‬
‫מצטער, שיקרתי לכולם.‬
‫הייתי בן ממש מחורבן.‬
‫- לא, לא, לא. תשכח מזה. - באמת.‬
‫אני לא רוצה לשמוע את זה.‬
‫אימא, הרסתי הכול.‬
‫הכול יסתדר.‬
‫איך את יודעת? אולי זה לא יסתדר, אימא.‬
‫למה אתה אומר את זה?‬
‫כי אני לא נורמלי, אימא.‬
‫אתה אומר "לא נורמלי" כאילו זה דבר רע.‬
‫"מה נורמלי?" אני שואלת את עצמי לפעמים.‬
‫"נורמלי". שום דבר לא נורמלי. אנחנו לא נורמליים. תסתכל עליי.‬
‫ארזתי את המזוודה שלי, עזבתי את ברזיל, באתי לכאן...‬
‫לא ידעתי מילה באנגלית. זה נורמלי?‬
‫גידלתי אותך, לבד. בלי תמיכה מאף אחד. זה נורמלי?‬
‫או שהייתי צריכה לנהוג אחרת?‬
‫אתה עושה מה שאתה חושב שאחרים רוצים. אבל מה אתה רוצה?‬
‫בבקשה, תגיד לי, בן.‬
‫לא יודע. להיות מאושר, אני מניח.‬
‫מה היית רוצה לעשות עכשיו?‬
‫מה יגרום לך אושר?‬
‫ובכן...‬
‫תגיד לי.‬
‫הבובות, אימא. את יודעת, המוזיקה.‬
‫מוזיקה.‬
‫הבית הזה, את.‬
‫תודה.‬
‫ו...‬
‫איזבלה.‬
‫איזבלה?‬
‫כן. זאת האמת.‬
‫אז מה אתה עושה כאן, בן?‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫רודי.‬
‫היא לא רוצה לדבר איתי.‬
‫- היא לא רוצה לדבר איתך? - כן.‬
‫אתה חייב לנסות. אני חושבת שהיא תרצה.‬
‫- באמת? - כן, אני חושבת שכן.‬
‫- כדאי שאלך לדבר איתה? - כן. כן. פשוט תלך.‬
‫- עכשיו? ללכת עכשיו? - כן, לך עכשיו.‬
‫כן, לך עכשיו.‬
‫- את רצינית? - כן, אני רצינית. אבל קודם, תאכל.‬
‫רודי, מה אתה עושה?‬
‫פשוט... תני לי... לפני שאת אומרת משהו. רק תקשיבי.‬
‫שאלת אותי מה אני שומע, נכון?‬
‫כשאני איתך, זה מה שאני שומע.‬
‫זאת המנגינה שלך.‬
‫ואת החלק הבא, כתבתי ממש היום.‬
‫- חכה. די. - ברור.‬
‫- אבל רק תקשיבי... - תקשיב, תפסיק!‬
‫בסדר.‬
‫מה זה?‬
‫- אתה יכול לדבר איתי כמו מבוגר, בבקשה? - כן. כן. איזבלה, אני מצטער.‬
‫זה כל מה שאני מנסה לומר.‬
‫אני כל כך, כל כך מצטער.‬
‫מהיום שנפגשנו. מיום החבטה מהדג.‬
‫הכול השתנה מבחינתי.‬
‫כל המקום הזה, החיים שלי, הכול התחיל להיות הגיוני בזכותך.‬
‫ואני פישלתי. פישלתי בגדול.‬
‫והייתי מוכן לחטוף עוד אלף חבטות מעוד אלף דגים‬
‫אם זה ייתן לי הזדמנות נוספת איתך.‬
‫אני מצטער.‬
‫שטויות.‬
‫מה? חכי. מה זאת אומרת?‬
‫שטויות. אתה אפילו לא מבין מה אתה אומר.‬
‫אני מתנצל כאן בפנייך. אני רוצה להיות איתך.‬
‫כן, נראה לי שאתה חושב כך, רודי.‬
‫אבל אני לא חושבת שאתה באמת יודע מה אתה רוצה.‬
‫אני מנסה להבין את זה.‬
‫אולי אני לא יודע בדיוק מה אני רוצה.‬
‫טוב, אני יודעת מה אני רוצה. וזה לא את זה.‬
‫אז מה זה? תגידי לי. תגיד לי מה זה.‬
‫אני רוצה מישהו שמכבד אותי מספיק כדי להיות כן איתי, רודי.‬
‫אני רוצה מישהו שמעריך אותי. מישהו שבאמת רואה אותי.‬
‫אני באמת רואה אותך.‬
‫הבטחתי לעצמי שאני לא אכנס למצב הזה שוב והנה נכנסתי.‬
‫וכל הסימנים היו שם.‬
‫פשוט חשבתי שאני מנתחת את זה יותר מדי.‬
‫אני... מה את רוצה? תגידי לי מה את רוצה.‬
‫לא התחשבת בי, רודי. בכלל לא התחשבת ברגשותיי.‬
‫ובכן, אני מתחשב עכשיו. אני כאן, עכשיו.‬
‫כן, כי אתה עומד לאבד אותי.‬
‫לא.‬
‫- לא, אני יכול לתקן את זה. - רודי, תפסיק.‬
‫באמת. זה בסדר.‬
‫אני מעריכה את זה שאתה מנסה. באמת.‬
‫גם אם זה מאוחר מדי.‬
‫אבל שנינו יודעים שזה לא יעבוד עכשיו, נכון?‬
‫איזבלה...‬
‫אתה מנסה לתקן משהו שאתה אפילו לא מוכן אליו.‬
‫- לא. זה לא מה שזה. - רודי. זה נגמר.‬
‫- אני... - בוא הנה.‬
‫אתה באמת מיוחד, רודי. אני מתכוונת לזה.‬
‫אני חושבת שהאדם שהאמנתי בו נמצא שם בפנים.‬
‫ואני מקווה שתמצא אותו.‬
‫אני ממש צריכה להתחיל להתארגן,‬
‫אבל אתה יכול לקחת את הקלידים שלך משם, בבקשה?‬
‫בסדר.‬
‫הרמוניה‬
‫שינוי‬
‫שינוי אינו הפתרון אלא אם תשנה את השינוי‬
‫אהבה היא מקסימה כשאתה אוהב‬
‫מה הטעם? יום אחד כולנו נמות‬
‫אז תנסה לאהוב‬
‫את עצמך קודם‬
‫מפסידן.‬
‫מוזיקה בכל דבר עבודת גמר בשיווק דיגיטלי - מאת רודי מנקוסו‬
‫מוזיקה: תיאטרון בובות מאת רודי מנקוסו‬
‫בניטה, בבקשה. אני יכול להסביר.‬
‫בסדר.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫מה לעזאזל אתה עושה, דייגו?‬
‫דייגו, תפסיק!‬
‫בניטה, אדפוק את הראש שלי מיליון פעמים‬
‫אם זה ייתן לי עוד הזדמנות איתך.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫זה כל כך רומנטי.‬
‫אני יודע, נכון?‬
‫אז תעשה את זה.‬
‫מה לעשות?‬
‫תדפוק את הראש מיליון פעמים, ואתן לך הזדמנות נוספת.‬
‫זו הייתה מעין מטפורה.‬
‫אתה חייב לעשות את זה עכשיו. הבטחת.‬
‫בסדר, בסדר, בסדר, בסדר, בסדר.‬
‫לעזאזל.‬
‫אני ממש שמחה שאנו עושים את זה, דייגו.‬
‫זה ממש נחמד, נכון?‬
‫המקום הזה כל כך רומנטי.‬
‫רק שנייה. אני צריך לשירותים רגע.‬
‫בסדר. אל תתעכב.‬
‫- בסדר. אוהב אותך. - גם אני.‬
‫"בובות מביכות" מציגות: המופע של דייגו‬
‫היי, סליחה שאיחרתי, מותק.‬
‫- זה בסדר. האווירה כל כך מדהימה. - אני יודע, נכון?‬
‫רציתי לעשות משהו נחמד,‬
‫כי באמת אכפת לי ממך. אני אוהב את זה כל כך.‬
‫- מי הכלבה הזאת? - מי הכלבה הזאת?‬
‫כולם להירגע. אני יכול להסביר את זה.‬
‫בסדר, אז תסביר.‬
‫רגע. תתרחקי, תתרחקי.‬
‫אז, את כאן כי האימהות שלנו חברות והן שידכו בינינו?‬
‫כן.‬
‫רגע. תתרחקי, תתרחקי. כן, זה מוזר.‬
‫אני לא מבינה, דייגו. מה קרה?‬
‫כן, מה קרה?‬
‫מאיפה המבטא שלך?‬
‫אני מברזיל.‬
‫המנקה שלנו ממקסיקו. אתם בטח מכירים זה את זה.‬
‫אנחנו צריכים לצאת מכאן. זו שכונה מחורבנת.‬
‫בחייך. אני לא מאמינה בזה. אתה דואג יותר מדי.‬
‫בסדר. טוב, בסדר. אני רק אומר.‬
‫את מאמינה לי עכשיו?‬
‫אני מרגישה שאני עדיין מתחרה על תשומת לבך.‬
‫מה?‬
‫זה כאילו אתה במקום אחר.‬
‫אני כל כך מצטער. הייתי ממש עסוק בלא להקשיב.‬
‫אני סיימתי.‬
‫רגע. רגע, מה?‬
‫לאן את הולכת?‬
‫לא, בחייך, בבקשה. בבקשה, בבקשה אל תלכי.‬
‫אני לא יודע למה אני כזה‬
‫המוזיקה מסיחה את דעתי בכל יום‬
‫הלוואי שיכולתי להגיד לה איך אני מרגיש‬
‫אבל אני פשוט לא יודע מה לומר‬
‫זה כמו גירוד כנראה אני סתם רכרוכי‬
‫תחושה של עווית כנראה אני סתם רכרוכי‬
‫זה כמו תקלה כנראה אני סתם...‬
‫חתיכת רכרוכי‬
‫מוזיקה‬
‫אימא‬
‫- היי, אימא. - רודי! המופע שלך היה טוב?‬
‫כן, כן. היה ממש טוב. הכרטיסים אזלו, למעשה.‬
‫כל הכבוד! אהיה שם מחר, אל תדאג.‬
‫אימא, כבר הגעת אתמול. זה בסדר.‬
‫הייתי באה בכל ערב אם הייתי יכולה.‬
‫כן, אני מאמין לזה.‬
‫אני כל כך גאה בך.‬
‫- תודה. - אין על מה.‬
‫מה אכלת היום? אתה לא אוכל.‬
‫אני בסדר. בדיוק הביאו לי ארוחת ערב.‬
‫הזמנת אוכל שוב, בן?‬
‫אם אתה רוצה אוכל ביתי, פשוט תבוא הביתה.‬
‫אתה יודע שאני ערה עד מאוחר...‬
‫אימא, אני אחזור אלייך.‬
‫- אחזור אלייך. אוהב אותך. ביי. - בסדר, ביי.‬
‫לקחת את זה צעד קדימה.‬
‫מוזיקה‬
‫תרגום כתוביות: איתי אילוז‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬
‫זה היה ממש טוב.‬
‫אבל לפני שתעזבו, בואו נעשה את זה שוב.‬
‫אבל הפעם, נגרום לזה להישמע, כאילו, טוב.‬