Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
BASERAD PÅ EN SANN HISTORIA.
TYVÄRR.
Rudy, lyssnar du ens på mig?
Hallå?
Rudy!
MAMMA
Hej, mamma.
Rudy, var är du? Jag väntar på dig.
Jag är ute med Haley.
Slösar du fortfarande tid med gringan?
Mamma hälsar.
Nej, det gjorde jag inte.
Hon hälsar tillbaka.
Nej.
Kom hem. Jag gör feijoada...
Okej, jag dröjer inte länge.
Jag väntar på dig.
Jag älskar dig. Hejdå.
Förlåt.
Du har knappt ätit.
Jag åt, det är... Mamma gör feijoada.
Så varför kom du hit?
Vad menar du? För att vara med dig... Så vi kan äta.
Jag är den enda hon har. Jag vill inte att hon ska äta ensam.
Men du har inga problem att låta mig äta ensam.
Nej.
Nej, självklart inte. Vad menar du?
Ännu efter fyra år
känns det ibland som om jag fortfarande tävlar om din uppmärksamhet.
Det finns ingen konkurrens. Jag älskar dig.
Ibland känns det som om du är någon annanstans.
Hur går det med avhandlingen?
Den är på gång.
Du har väl inte ens börjat än?
- Nej. Jag jobbar på den. - Låt mig hjälpa dig.
- Nej, jag... - Vi tar examen om sex veckor.
Du.
Ja, du... Jag är ledsen.
Jag jobbade till typ 2 i natt. Så jag är supertrött.
Vadå?
Det är bara...
...dockteater i tunnelbanan är inte precis ett jobb.
Du sa att du ville flytta ihop efter att vi tagit examen.
Det vill jag fortfarande.
Hyran i staden är dyr.
Mina föräldrar hjälper oss,
men jag tror inte de hjälper oss så länge,
- om det är en dockgrej. - Inga föräldrar hjälper till.
Du måste komma på något bortom dricks i en burk.
Jag vet att du inte tror på dockorna,
men det kan bli något större,
det kanske är mer än bara en tunnelbaneshow.
Men jag tycker också
att du kanske kan lägga
all denna kreativitet på ett stadigt jobb,
eller något mer förenligt med faktiska pengar.
Tittade du på annonserna som jag skickade till dig?
Rudy?
Rudy.
Det är just det.
Jag försöker planera vår framtid, och du kan inte ens lyssna.
Jag kanske pressar dig för hårt, men om nio månader...
Det räcker.
- Va? - Det räcker.
Haley? Va?
- Jag måste gå. - Vad är du...
- En sekund. Kan jag snälla... - Jag måste gå.
Vad?
Jag...
- Adjö, Rudy. - Haley, kom igen, Haley!
Hej, mamma.
RYTM
Förändra?
Avvara lite småpengar?
Småpengar?
ATT ÄNDRA DITT SÄTT ÄR VAD DU MÅSTE GÖRA
FÖRVÅNAD ATT DET TOG SÅ LÅNG TID FÖR HENNE ATT DYMPA DIG
DITT HUVUD ÄR FÖR STORT MEN DU ÄR LITEN
INGEN BREDVID DU HAR INGENSTANS
DU ÄR EN JÄVEL
Hej, hallå, allihopa.
Vad händer?
Jag heter Diego och jag ska spela några låtar.
Lugna er, varför så bråttom?
Det är inte så att vi är i en läskig tunnelbana på natten,
i Newark, eller?
Där blir folk skjutna?
Här är första låten.
Namnet på den här låten är Starbucks.
Det är dyrt
Tack.
Det kommer bli okej.
Tror du det?
Jag vet inte.
Antagligen inte.
Förlåt.
Rudy!
Är du vaken?
Jag vet att du är vaken.
Jag är inte vaken, mamma.
Bra. Jag ska göra kaffe åt dig.
Mamma, snälla, jag jobbade till tre i natt.
Lekte med dockorna igen?
De är marionetter.
Det var ju det jag sa.
Kom och ät innan det blir kallt.
Okej.
Här är din mat.
Tack, mamma.
Rudy, vi måste prata om kvinnor.
Mamma, jag har precis vaknat, snälla.
Du borde vara med en brasilianare.
Ja, du har bara sagt det tusen gånger.
För gringas är inte bra.
Mamma, det kan du inte säga.
Haley tar inte hand om dig.
Rika flickor lagar inte mat.
Jag kanske kan göra det där. Vad tror du?
Det var en högskolegrej, men nu tar skolan slut.
Du borde göra slut med henne.
Hon gjorde precis slut med mig.
Den slynan.
Mamma, kom igen.
Oroa dig inte.
Jag ska presentera någon perfekt för dig.
- Får jag? - Jag har sagt att jag inte är redo.
Det är du.
Och den första bokstaven betyder inget utan de andra tre.
Förpackning, positionering, personer.
Kopplat till det vi just täckte, produkt, pris, PR och plats.
Se till att ta med dessa i era Canva-presentationer.
Det var allt.
- Okej. - Kan jag få mer pitabröd?
Nej. Pitabröd är inte gratis. Det finns inga pitaträd här.
- Kom igen, ge mig bara... - Nej.
Det kommer inte hända.
- Nej. Pitabröd växer inte på träd! - Idiot.
- Läget? - Där är han.
- Mår du bra? - Ja. Hur mår du?
Tråkigt med dig och Haley.
- Tråkigt. - Hur vet du det?
Kom igen. Det här är Newark, New Jersey.
- Det sprids. - Vem sa det till dig?
Jag har folk överallt. Jag sitter i en matbil.
Parkerar överallt.
Jag har folk överallt!
Var det min mamma?
Ja, hon berättade. Allt.
Jag vet inte. Jag börjar tro att jag tog henne för givet.
Vi hade planer på att ta oss från Ironbound, flytta ihop.
Vill du ha tillbaka henne?
Jag...
Ja, jag... Jag vet inte vad jag vill.
Hör på. Hon är smart, hon är rik, hon är vacker och hon är rik.
Av någon galen anledning gillar hon dig. Du kan inte låta henne komma undan!
Jag vet, men det jag vill göra är musik.
Hon vill att jag ska skaffa ett jobb
och jag vet inte ens hur man gör.
Det är bara att fråga.
- Verkligen? - Ja.
Kan jag jobba här med dig?
Nej.
- Du sa att jag bara behövde fråga. - Universum.
Och mamma försöker få mig att träffa brasilianare.
Om det var min mamma,
skulle hon ha tio nya tjejer som väntade utanför mitt hus
- som om jag var The Bachelor. - Inte mamma.
Vi har pratat om det, hon gör inte så.
Rudy, det här är Luana.
- Mamma... Hej. - Trevligt att träffa dig, Rudy.
Luana är Claudias kusins systerdotter, från salongen. Minns du Claudia?
Ja. Trevligt att träffas.
Är inte de brasilianska tjejerna vackrast?
Min mamma säger samma sak.
Ja, vi måste hålla ihop. Det är viktigt.
Jag måste plugga...
Jag har gjort caipirinhas! Jag hämtar dem åt er.
Fantastiskt.
Sätt er och slappna av så kommer de direkt.
Jag ska bara... Jag är strax tillbaka.
- Ge mig bara en sekund. - Okej.
- Vad fan? - Lugn. Jag vet vad jag gör.
Jag sa precis, inga dejter.
Det är ingen dejt. Inget romantiskt. Du behöver vänner.
- Så jäkla konstigt. - Säg inte "jäkla"!
Du är min mamma, inte min hallick, okej?
Hon sitter ensam, var inte oförskämd. Gå!
Förlåt, jag förväntade mig inte det här.
Jag har också en brasiliansk mamma.
Ja.
De ser läckra ut.
Tack, mamma.
Ja. Gör det dig inte galen? Allt det här?
Nej, det är bara så de är, eller hur?
Ja, nej, de är bäst.
Ibland kan de bara
överdriva och vara påträngande.
Men ibland känns deras påträngande rätt.
Borde vi...
Ja. Cin-cin.
Cin-cin.
- Det här är trevligt. - Ja.
Jag borde nog säga att jag precis blivit singel.
Men hon var inte brasiliansk?
Nej.
Verkade inte så allvarligt.
Nej...
Så... Förlåt, bara...
- Vad? - Jag är bara nyfiken, så vår...
Du är här för att våra mammor är vänner och brasilianare?
Ja.
Du har gjort det här förut? Med andra brasilianare?
Självklart.
Okej, ja.
Jag är ledsen, det här är stört.
Vad är det för fel?
- Nej... - Vad är det?
- Bara... - Vad är det?
Mamma, menar du allvar?
Är det inte konstigt för dig?
Hon fixade ihop oss och sitter där.
Och? De försöker hjälpa oss hitta kärleken.
- Tiden rinner ut. - Det är sant.
- Vad rinner tiden ut för? - Att börja våra liv.
Bolån, bebisar och sånt.
- Vem pratar om bebisar? - Gillar du inte bebisar?
Han älskar bebisar.
Det är inte poängen. Det här är konstigt.
- Jag kan inte. - Din mamma hade rätt.
Du behöver hjälp.
Tack för drinkarna, Maria!
Vilket slöseri med tid, herregud.
Rudy, vad hände? Hon var perfekt!
Du känner henne inte. Vad säger du?
Vad behöver jag veta? Hon är vacker, brasiliansk, perfekt!
- Jag kan hitta dejter själv. - Brasilianska?
Vem bryr sig? Jag sa att jag inte är redo.
Jag har precis gjort slut.
Och hon var det enda i mitt liv som var normalt.
Rudy, jag älskar dig, och jag vill det bästa för dig.
Jag vet, mamma.
En brasiliansk kvinna är bäst.
Du kommer gifta dig, bilda familj, stanna här där det är tryggt...
Och göra vad?
Ta examen och öppna en musikaffär.
Jag ska ta examen.
Du behöver inte fatta beslut åt mig.
- Jag har inget val. - Varför?
Du fattar dem inte själv.
Fan.
Fan fan fan
Fan...
Mr Mancuso, har du ett svar?
Det viktigaste är hemlig marknadsföring,
följt av mångfald och slutligen transaktionellt.
Det är fel.
Okej. Någon annan?
Fan.
Nummer nittiotvå!
Ett halvt kilo torsk!
Tog du en kölapp?
- Nej. - Ta en.
Nittiosju. Okej.
Mãe. Det är så många människor här, vad ska jag göra?
Ja, världen är full av människor, min son, den är vacker.
Kan vi inte äta rester ikväll?
Rester?
Gammal mat?
- Nej. Jag lagar färsk mat. Gå. - Mamma.
Så där, ja.
Nittiosju!
Nittiosju, första.
Här, här!
Nummer 98.
MELODI
KRYA PÅ DIG - ISABELLA
- Mamma? - Vad?
Vad gör du?
Ingenting. Vad gör du?
Vi ses där nere för frukost.
- Okej. - Okej.
- Här är din mat. - Tack.
Du är punktlig idag. Är allt okej?
Ja, ja, så klart. Jag är bara... Jag längtar till skolan.
Jag är orolig för dig.
Hej, Fiskansiktet!
Jag?
Ja, Fiskansiktet, eller hur?
Du fick en smäll i ansiktet igår.
- Vad vill du ha? - Är Isabella här?
Isabella, nej.
Men om du vill kan jag tala om att Fiskansiktet kom förbi.
Nej, tack.
- Är du säker? Okej. - Ja, tack.
Det är du!
Hej, det är jag. Från igår.
Ja, hur kan jag glömma?
Inte varje dag någon blir utslagen av en torsk.
Jag vet. Alla tycker det är kul.
Det betyder tur.
- Verkligen? - Ja.
Aldrig hört det.
Jag hittade just på det. Jag heter Rudy.
Isabella.
- Trevligt. - Ja.
- Är det Rio?
Ja. Min mamma är från Copacabana.
- Carioca, självklart. - Carioca.
Jag fick ditt meddelande.
Fiskmeddelandet. Var det du?
Ja, det var det.
Jag betalade inte fisken, så jag ville...
- Oroa dig inte, vi bjuder på den. - Jaså?
Vi tar inte betalt av folk som vi nästan dödar.
Roligt. Väldigt roligt.
Okej, tack.
Ja.
- Ja, jag... - Kul.
- Förlåt. Detsamma. - Det är okej. Jag måste gå.
Jag ska till marknaden.
- För att köpa grejer. - Mässan?
- Ja. - Ironbound-mässan?
- Jag tänkte också gå dit. - Verkligen?
- Nej. - Jag tänkte inte gå.
Men jag skulle kunna.
- Följ med. - Då går vi.
- Ja. - Låt oss gå till feira.
Jag mumlar som en idiot.
Tycker du om att röra vid fisk hela dagen?
Det gör jag, ja.
- Verkligen? - Ja.
- Det är coolt. - Att jag rör vid fisk?
Nej... att du gillar det du gör.
Det är inte vad jag vill göra för alltid, men jag gillar det.
Som vadå?
Att inte veta vad som ska hända härnäst.
Ja. Jag har inte vetat det på ett tag nu, så...
Så du bor här också?
Ja. Med min mamma. Inte långt härifrån.
Häftigt.
Jag planerar att flytta till stan så småningom.
Där finns allt, eller hur?
Beror på vad man letar efter. Allt jag vill ha finns här.
Verkligen?
- Pistolskott och brott? Sådana saker. - Det är bara på Monroe.
Det är bokstavligen där du jobbar.
Var jobbar du?
Jag går faktiskt i skolan.
Studerar?
Böcker, mest.
Jag gör det främst för en examen åt min mamma.
Jag är mer intresserad av annat.
Som vad?
Skulle det vara konstigt om jag sa marionetter?
- Marionetter? - Ja.
- Marionetter. - Marionetter?
Jag har en marionett som jag gjort
och jag gör musikaler i tunnelbanan.
Skratta om du vill.
Nej, det är coolt.
Gör det dig lycklig?
- Ja. Det gör det. - Okej.
Jag vill förvandla det till en show.
Det är drömmen.
Men det är mer en hobby just nu.
Jag är under jorden.
Bli mer ambitiös?
Göra det till mer än en hobby.
Låt oss prata om dig. Vad vill du göra?
Jag vet inte.
Fiskmarknaden just nu. Kanske öppna eget.
Som vadå?
- En bar. Eller en lounge. Jag vet inte. - Coolt.
Jag bryr mig inte så länge jag är här.
I Ironbound?
Känner du dig inte fast? Som i en bubbla?
- Nej. - Inte?
Se dig om.
Färgerna, dofterna, ljuden.
Jag älskar det.
Det är hemma.
Rudy?
- Ja. - Är du okej?
- Ja. - Vart tog du vägen?
Ingenstans. Jag bara...
Jag tror jag förstår.
Det är vackert.
Avvara lite småpengar?
Tack.
Småpengar?
Förändring är bra
Kvarteret är inte så dåligt nu
Hittade en boo
Då jag känner dig
Hoppas jag att jag inte förstör det
Namnet på den här låten är Chocolate.
När du känner dig nere
Och är sugen på något brunt
Ät choklad
Tack.
Rudy! Min son, hur mår du?
Mamma. Jag mår bra. Och du?
Bra. Har du ätit?
Ja. Jag är okej.
Du äter inte.
Det har jag. Jag åt.
Du ler. Vad är det?
Ingenting, jag mår bra.
- Jaså? Okej. - Bra.
Ta kvasten.
Hörde du är singel?
Vi har hört allt
Du måste vara deppig
Var inte det, var inte ledsen
Upp med hakan! Det löser sig
Ja, ja
Här är en idé...
Nej, nej
På tal om att träna...
Vakna, var smart
Har du träffat min dotter?
Hon är vacker, Samara
Kom förbi huset Jag kan presentera henne
Tar du drop in?
- Vad sa han? - Han frågar om vi kan klippa honom nu.
Ja.
- Hej, polarn. - Jösses.
Du skrämde skiten ur mig.
Vad fan gör du, leker kurragömma?
Nej, ibland måste jag fly från bullret.
Men bullret är en del av dig.
Jag gillar inte att prata... Varför pratar jag med en docka?
Det är okej. Alla behöver någon att öppna sig för.
- Vem öppnar du dig för? - En marionett.
Har du?
Nej. En docka med en docka. Det är löjligt.
Du skrattar. Oj.
Någon är glad. Är det Isabella?
Va? Nej. Lugn. Vi träffades precis, okej?
Ja, det sa du om Haley och ni dejtade i typ 17 år.
Fyra år. Lugna dig.
Men det är trevligt att se dig le. Jag älskar dig.
Ska du säga det tillbaka?
- Varsågod. - Tack.
Och jag slängde in extra pitabröd. Det är nybakat.
Se till att berätta för dina rika... dina föräldrar att Anwar är i parken, okej?
- Ledsen, jag måste gå. - Okej. Jag är också ledsen.
- Läget? - Hej, läget?
- Hur mår du? Bra? - Jag mår bra.
- Se på dig. - Vad har du på dig?
Det här är Moncler.
Människorna här gillar att spendera pengar.
Vad hände med Biggie-affischen?
Biggie finns fortfarande i mitt hjärta.
Det här är en Bublé-stad. Jag vet inte.
Varför är du så glad?
- Är du hög? - Jag är bara glad.
- Du är hög som ett hus! - Du ler.
- För att jag är hög. - Jag har en bra dag.
- Var inte glad. - Varför?
För att du blev dumpad. Och bor hos din mamma.
- Du bor hos din mamma. - Men jag har egen ingång.
Jag går runt sidan, nerför trappan och under.
Det är mer av en hyresgästsituation.
Du är rumskamrat. Ni går in genom samma dörr.
- Inte rumskamrat. - Ni delar badrum.
Det är en fin dag. Låt mig vara glad.
Ja. Du är hög.
Bublé, Bublé.
- Så gott. - Så gott, eller hur?
Isabella Coxinhas imorgon?
Min mamma och jag brukade äta dessa dagligen. Suave Sabor?
Vi gick dit varje dag.
- Står ni varandra nära? - Jag och mamma?
Mamma?
Ja. Hon är som min bästa vän.
Är det sorgligt?
Nej. Det är väldigt brasilianskt.
Jag känner att jag är typ allt hon har.
Förstår du?
Ja, det gör jag.
Är det likadant med din mamma?
Nej. Inte direkt.
Varför inte?
Hon flyttade faktiskt tillbaka till Brasilien när jag var 15.
För ett jobb?
För en man.
- Fan. Jag är ledsen. - Nej, det är okej.
Är du okej?
Ja. Hur så?
Är du medveten om en grej?
Att du går någonstans.
- Du gör det just nu. - Ja. Nej, jag vet. Jag insåg det precis.
Så länge jag minns har jag förvandlat vardagliga ljud till rytm.
- Vad menar du? - Som...
- Som... musik? - Jag vet inte.
Nej. Okej. Blunda.
Okej. Vad hör du?
Trafik.
Fotsteg. Fåglar.
Ess-dur. Melodier. Skalor.
Det är vad jag hör.
Jag pratar inte så mycket om det här, men...
Så du spelar upp de här låtarna i ditt huvud?
Det är som om de är ögonblick. Erfarenheter... Livet.
- Livet? - Det låter konstigt, men...
Händer det hela tiden?
Det är slumpmässigt.
Är det plågsamt eller tycker du om det?
Ibland är det till hjälp, det är fint.
Andra gånger känns det mer som en förbannelse.
Det hände ofta när jag var liten.
Som ett sätt att känna sig trygg.
- Skrämmer jag dig? - Nej!
- Jag skrämmer dig. - Nej.
Låter jag vettig?
- Typ. - Okej, jag har en idé.
Jag har en idé.
Titta på parken.
- Jag vet vad du håller på med. - Vadå?
Använder ursäkter för att komma nära.
Nej, jag är ända här borta.
- Nej, det är okej. - Okej. Ser du... Är du säker?
Japp.
Ser du killarna där borta? Som spelar basket?
Ja.
Titta noga.
- Okej. - Hör du studsen?
Ja.
Lyssna efter mer.
Herregud.
Oj.
Det är otroligt.
- Hörde du det? Kan du höra det? - Nej.
- Inte? - Nej.
Nej, jag är ledsen.
- Jag hör inte vad du hör. - Det är okej.
Jag kan inte se vad du ser. Men vet du vad?
Jag känner att du känner det.
Jag kan känna att du hör det.
Och ärligt talat så är jag lite avundsjuk.
Rudy, det här är en gåva.
Vi ska göra lite för att lyfta fram taktisk ljuddesign.
Nu tar det mellan ett komma fyra sekunder
för det mänskliga örat att tolka ljud,
vilket ger oss en väg till kundens limbiska system,
en möjlighet till ökat varumärkeskännedom.
Låter det vettigt?
Ja, mr Mancuso?
Omtolkar vissa ljud som redan finns där?
Vad pratar vi om?
Som, ljud som finns... redan.
Snarare än att återskapa dem.
Jag tror du menar diegetisk kontra icke?
Kanske. Jag vet inte, jag... Det är bara så min hjärna fungerar.
Okej, intressant.
Något som du kan utforska i din avhandling,
som måste vara klar om en månad.
Och det är en påminnelse för alla.
Hej.
Jag ser vad du gör.
Vad menar du?
Det där med att delta i lektionen, svara på frågor.
Jag ser dig, och jag förstår.
- Jag vet inte om jag gör... - Kan vi prata?
Bara en sekund?
- Haley, jag... - Kan jag börja?
Jag vet att det tog slut snabbt.
Jag bara...
Jag kände bara att vi hade samma samtal om och om igen,
och ingenting förändrades.
Jag ville inte pressa dig.
Det var dags för oss att gå till nästa nivå.
Och jag är också pressad.
Det var inte bara du.
Jag vet hur jag är. Jag vet att jag kan vara svår.
Jag känner dig, Rudy.
Och jag är... Jag är ledsen.
Jag var okänslig för dockorna. Jag vet att de är som terapi för dig.
- De är lite mer än så. - Du har rätt. Jag är ledsen.
Du är riktigt duktig och jag vill stötta dig.
Jag vill stötta dig och din konst.
Tycker du verkligen det? Du...
Är det din mamma?
Du kan svara på det.
Jag har inget emot det. Varsågod.
Nej, det är okej. Jag är här. Jag är här med dig.
Så jag vet inte, vi kanske kunde...
...tillbringa lite tid tillsammans innan examen?
Se hur det känns.
Ja...
...jag vet inte. Jag...
Fan.
- Vad? - Jag sa, det var riktigt trevligt.
DYNAMIK
ANWARS BERÖMDA MATBIL
Ett, två, tre.
Tack.
Mazel tov.
- Vad sa du? - Mazel tov.
Sedan när säger du mazel tov?
- Jag har ett företag. - Inte hört förr.
Vad är det?
- Det är en yarmulke. - Ja, men du är inte jude.
Det spelar ingen roll.
Var har du gömt dig?
Jag har faktiskt träffat en tjej.
Mazel tov.
Hon är annorlunda. Vacker, smart, rolig.
- Jag har aldrig träffat någon som hon. - Berätta mer.
Nu vill Haley bli ihop igen, tror jag.
Berätta mindre.
Vi har dejtat länge.
Kanske är det dags att växa upp och flytta ut.
Okej.
Men Isabella övertalar mig att stanna här,
vilket också är vettigt. Jag vet inte.
När jag startade mitt företag fick jag fatta stora beslut.
Om jag ville ha svarta eller vita gafflar.
Svart är mer elegant.
Och min shawarma, skulle jag använda kyckling eller lamm?
Kycklingen är aldrig torr.
Lammet bara smälter i munnen.
Kanske är ditt svar både och, Rudy.
Det är hemskt.
Skojar du? Det är gott.
Nej, inte det här. Jag vet vad du pratar om, Anwar.
Prova det här.
Okej, tack.
Titta på det där. Jag älskar att se det.
- Ja, det är gott. Riktigt bra. - Ja? Visst är det gott.
- Men det hjälper mig inte alls. - Åtta och femtio.
- Vill du ha betalt av mig? - Ja. 8,50.
Ja förstår inte.
Förstår du inte? 8,50? Vad är det som är förvirrande?
Ger du mig råd som vän eller tar du betalt av mig?
Ibland är det både och.
Det är inte både och.
Hur många flickvänner har du nu?
Va? Ingen. Är det inte tydligt?
Om du med "tydlig" menar extremt vagt och förvirrande, så är det klart.
Jag gick med på att tillbringa lite tid med Haley.
Inget mer. Inget åtagande. Och Isabella och jag är bara vänner.
Polarn, slappna av, inget dömande. Du kan dejta så många du vill.
Titta på mig, jag dejtar nio dockor just nu.
Och en strumpa.
Jag dejtar inte någon av dem.
Inte riktigt, du vet. Än.
Det är komplicerat, Diego.
Hör på, sov på saken, okej?
Hålla dig borta från båda ikväll.
Prata inte med Haley, och gå inte till fiskmarknaden.
Rudy, vi behöver mer fisk!
- Fan. - Fan.
Nummer 84. 85.
Hur är läget, grabben?
Fiskansiktet!
Mår du bra? Hej.
Ett halvt kilo havsabborre.
Havsabborren är nedsatt.
Ja. Tack.
Mer torsk?
- Hej! - Hej.
Robalo, faktiskt.
Byter.
- Kan jag hjälpa dig? - Nej.
- Säker? - Ja.
Speciellt tillfälle?
Middag med min mamma.
Trevligt.
Ja.
Var har du varit, främling?
Studerat. Mycket. Slutprov, avhandling, allt det där.
- Böcker. Ja. - Böcker. Exakt, precis.
Tack.
Ingen smiley den här gången.
Nej, du måste förtjäna dem.
Ja.
- Okej, jag borde gå tillbaka. - Ja, jag med.
Försvinn inte.
Det gör jag inte.
Haley Ska vi plugga ikväll?
Isabella? När slutar du?
- Snälla låt mig låna den. - Nej, Rudy.
- Gör mig bara den här tjänsten. - Nej.
Jag lämnar tillbaka den.
- Kom. - Jag är försiktig.
- Mitt levebröd. - Polarn.
Vet du hur många barn som har fötts upp på Anwars mat?
Vet du hur ofta jag har sovit i den?
- Jag ger dig 20 dollar. - Ja.
Hej.
Välkommen.
Vad är det här?
- Oroa dig inte för det. Sätt dig. - Okej.
Du måste öppna den.
Ja. Den är lite trasig. Så där ja.
Vart tar du mig?
Vart som helst.
Bara det är utanför Ironbound.
- Okej. Nu kör vi. - Ska vi? Då kör vi.
Jag har bokstavligen precis lärt mig det här. Bara... jag...
- Är du okej? - Ja, jag gjorde det för två sekunder sen.
- Låt mig göra det. Flytta. - Nej, jag kan. Jag gjorde det precis.
Om vi ska riskera våra liv så kör jag.
- Min vän skulle döda mig. - Och du kommer att döda oss båda.
Byt.
Okej. Förlåt.
Okej.
Oj.
Så vart är vi på väg?
Jag vet inte. Men vi borde komma ut ur Monroe. Nu.
- Varför? - Det är den skummaste delen här.
Du oroar dig för mycket.
Du oroar dig inte nog.
Du sa att du ville komma ut ur Ironbound.
Så, vad känner du för? Strand? Berg? Stad?
Hallå?
- Ja. Förlåt. - Är du okej?
Vart?
Vet du vad? Överraska mig.
Man. Och fyra. Och fem.
Sir?
Följ ljuset.
Vänta.
Jag vet att jag sa överraska mig, men...
- Oj. - Rudy.
- Hej. - Hej.
- Jag vet inte vad jag ska säga. - Okej.
Det är inte ditt fel, eller hur?
Det är bara, typ... vad är oddsen?
Ja, jag menar, jag gör inte...
Tja, ett skott. I värsta delen av Newark? Förmodligen höga.
De sa att det var ett köttsår.
Ett köttsår.
Har mindre än en vecka att läka.
- Trodde du skulle säga "att leva". - Ja.
En vecka att må dåligt?
- Jag ger dig fem dagar. - Fem dagar, taget.
Japp. Avgjort.
Det här är den mest bisarra dejt jag nånsin varit på.
Jag visste inte det var en dejt.
- Håll käften. - Bra att veta.
Okej.
Jag hade kul, konstigt nog.
Är det här kul för dig?
Ja. Det är annorlunda. Komma ur rutinen.
Arbetet, skolan, mamma. Allt det där...
Sätt inte in mamma där.
Familjen är en välsignelse. Jag vet. Det är...
Du borde ringa din mamma.
- Nej. - Nu direkt.
- Aldrig i livet. - Jo.
- Absolut inte. - Ring din mamma.
Hon kommer bli galen.
Hur kan du inte berätta för henne? Du måste.
Det är inte... Du skulle inte förstå.
- Förlåt. Jag menade inte... - Nej. Det är okej.
Det är okej.
Du har rätt, jag skulle inte förstå.
- Jag önskar att jag kunde. - Pratar du inte med din mamma alls?
Vi gör det lite då och då.
Hon gjorde det som var bäst för henne.
- Jag önskar bara... - Vad?
Jag vet inte, jag önskar bara att hon tänkte på mina känslor. Du vet?
Tänkte mer på mig.
Bara lite själviskt, det är allt.
Hör du dem? Ljuden?
- Doktor Robinson, ring 812. - Rudy?
Här.
Hjälper det här?
Ja.
Du vet...
Jag vet inte vad det är, men ända sedan vi träffades,
känner jag sån kontakt med dig.
Känner du likadant eller...
Det gör du. Okej. Tack och lov.
Ja, jag är inte van vid sånt här.
Jag vet. Inte jag heller.
Det är därför det är så konstigt.
Det är bra konstigt. Men det är också typ...
- Toppen. - Läskigt.
Läskigt också. Det är väldigt läskigt.
Haley Countryklubben imorgon?
- Fan. - Vad? Vad är det?
- Haley sms:ar mig. - Vad vill hon?
Hon vill plugga på countryklubben imorgon.
Countryklubben? Vad är du, 65 år?
Hon tog mig dit för att plugga. Jag är inte medlem, men hon är.
- Du kysste Isabella igår. - Vad ska jag skriva?
Ge mig mobilen. Vad sägs om det här?
"Haley, lämna mig ifred."
-Vad gör du? - Okej. Vänta.
Vad sägs om det här?
-"Låter helt fruktansvärt." - Nej, ge mig mobilen.
-Kan du sluta? - Okej, vänta. En sak till.
"Jag har träffat någon annan."
-Ge mig mobilen. - Vad i helvete?
Det är inget man kan skriva via sms.
Plötsligt är du expert.
Ja. Vad sägs om det här?
-"Vi måste prata." - Va? Du kan inte skriva så.
-Varför inte? - Du kan inte skriva det i ett sms.
Det låter så allvarligt. Lägg till en emoji eller något.
En emoji? Vilken sort?
Jag vet inte, ett litet ansikte eller... Okej, vad sägs om den här?
- Diego. - Vad?
Konstigt. "Vi måste prata" och en smiley?
Det var en hemsk idé.
-Jag raderar det. - Skicka inte.
-Varför? Jag ska skicka det. - Vänta. Hon skriver.
Rör dig inte.
Snälla
- Nej. Det här förändrar allt. - Gud.
Nu känner jag mig hemsk.
Jag med. Lyssna aldrig på mig.
Jag ska ta bort det.
Vad ska du skriva?
"Jag kommer."
Oj.
Vi är inte bra på det här.
TAKT
Hej.
Ser du golfspelarna därute? Ta en titt.
- Ser du dem? - Ja.
- Lyssna efter när de slår bollen... - Förlåt. Jag behöver bara...
- Jag kan inte bli distraherad. Förlåt. - Okej. Förlåt.
Fan. Jag måste gå. Ses vi senare?
Nej, det gör vi inte. Jag har... dockgrejer.
- Okej. Ja, okej. - Japp. Vi ses sen. Ja.
- Hej, mamma. - Hej, Rudy.
Vart ska du ikväll?
Jag lovade Anwar att hänga med honom.
- Ja? - Nåväl, vi ses senare.
- Okej. - Älskar dig.
- Jag älskar dig så.
- Okej. - Okej.
Hallå där.
- Hur mår du? - Bra, och du?
Jag mår också bra.
Du låter mig väl betala för dessa?
Okej, men jag betalar vårt kaffe imorgon.
Okej. Nej, jag kan inte imorgon.
Varför inte?
- Måste plugga. Slutprov, du vet. - Vad tråkigt.
Jag vet, men vi ses snart, eller hur?
Ja. Jag måste gå.
Okej. Hej då.
- Hej, mamma. - Hej, Rudy.
Hur mår du?
Bra. Ska du hjälpa mig att stänga?
Ja... Nej, jag kan inte ikväll.
- Okej. - Jag har sena lektioner.
- Hejdå. - Ja. Du vet...
Bättre än att leka med dockor i tunnelbanan.
Marionetter, mamma.
Det var det jag sa.
Nej, det var det inte.
Inte vad jag sa?
Nej. Jag älskar dig, mamma.
- Hej. - Hej.
- Cin-cin. - Cin-cin.
Riktig cachaça.
Inte illa, va? Förlåt att jag är sen.
Du är inte sen. För att vara du.
Okej. Uppfattat.
Men jag kan inte vara ute sent ikväll.
Jag har så mycket grejer.
- Det är okej. - Så mycket grejer.
- Jag vill. Förstår du? - Det är okej. Ja.
- Gör du det? - Vi ses sen.
- Vill du ha popcorn? - Nej.
- Säkert? Jag är glad för det här. - Jag med.
- Kommer du på brunch på söndag? - Ja... Ja.
- Ja? - Ja.
- De blir glada att se dig. - Okej.
- Min familj älskar dig. Det vet du. - Ja. Jag älskar din familj också.
Rudy, det var ett tag sedan. Hur är skolan? Redo att ta examen?
Ja, jag tror det.
Ja. Vi är båda så redo. Väldigt redo.
Har du något jobb?
- Jag funderar fortfarande... - Han är blygsam.
Måste vi prata...
Får jag inte ställa några frågor till honom?
Ja, jag är fokuserad på tentor och familj.
Dessutom andra saker. Musik och konst, film, sånt.
Vilken typ av konst?
Jag älskar dockteater.
Dockteater?
Haley har aldrig nämnt det.
Det är lustigt. För jag trodde...
Det kom förmodligen aldrig upp då, faktiskt.
Intressant.
Ja.
Haley säger att du redan har några reklamjobb i stan.
- Sa hon det? - Ja, jag...
Varför måste vi prata om det här just nu?
- Det är så tråkigt. - Nej, du har rätt. Låt oss äta.
Och spara plats för huvudrätten.
Är det här inte huvudrätten?
Rudy, var kommer du ifrån nu igen?
Jag är född i New Jersey.
Nej, din härkomst.
Brasilianare.
Carla är från Guatemala!
Trevligt att träffas.
Hej.
Pratar du inte flytande, Rudy?
Mamma, brasilianare talar portugisiska.
Ja.
- Just det. - De är rasister.
Underbart, Carla. Tack.
Rumpor!
Ursäkta?
När jag googlar "brasiliansk" är "rumpor" högst upp.
Rudy, hur mår din mamma?
Hon mår bra.
Har du ett eget ställe än?
- Pappa, kan du ta det lugnt? - Jag kallpratar bara, sötnos.
Jag bor med henne i Newark.
Tills vi skaffar eget.
Vad jobbar hon med?
Hon äger en salong, inte så långt från huset.
Jag hjälper till, jag sopar och...
Sopar du hår? Äckligt.
Så inte en typisk uppväxt.
Den kändes typisk för mig.
Kom din mamma hit från Brasilien?
Nu kommer det.
Det gjorde hon, ja.
Det är så modigt. Och gjorde hon det lagligt?
- Mamma! Herregud, du är så... - Bara kallpratar.
Jag älskar dig.
- Bara kallpratar. - Jag älskar dig.
- Bara kallpratar. - Hur är pastan?
- Jag har inte smakat än. - Inte din typiska uppväxt.
- Inte din, inte din, inte din. - Jag älskar dig.
- Bara kallpratar. - Rumpa! Rumpa!
Inte din.
- Jag bara. - Jag älskar dig.
- Rumpa! - Jag bara.
- Inte din. - Jag.
Jag älskar dig.
- Rumpa. - Jag bara.
- Inte din. - Framtid.
Vi pratar om framtiden.
För miljonte gången,
när skolan är klar ska vi skaffa eget ställe i stan.
Och jobb på samma företag.
Eller hur, Rudy?
- Hej. - Hej, Rudy.
Hör på... jag är så ledsen.
Min mamma blir väldigt konstig när hon dricker och pappa...
De brukar inte vara så illa.
Ja, men sa du till dem att jag hade jobb på gång i stan?
Det kommer du ha. Efter examen.
Ja, men du sa att vi redan letar efter ett ställe ihop och...
Okej, men det är inte långsökt, för vi har pratat om det.
Är det inte något som du och jag borde bestämma
innan du berättar hemma?
Jo.
Jo. Du har rätt.
Jag bara...
Jag tänkte att eftersom vi är ihop igen och...
Det har gått som det har gått.
Hör på, Haley. Vi borde prata...
Vad gör du senare?
Kan vi träffas?
Vi borde träffas.
Börja om. Vi kan ta en drink.
Prata bara, du och jag.
Okej. Ja.
- Ja? - Ja.
Jag vet ett ställe.
Du kommer att älska det. Jag sms:ar dig.
- Okej. - Okej.
- Hej då. - Hej då.
Hej, polarn.
Kan jag få en?
Javisst.
Tack.
Du ligger risigt till.
Jag vet. Jag vet hur det är.
Varför är du med henne?
Hon är det enda förhållandet jag har haft.
Jag står inte ut med tanken på att såra henne.
Du kommer såra henne mer om du inte berättar.
Det här är illa, Diego.
Vänta, jag har en idé.
- Vadå? - Sluta vara taskig.
Det har bara gått några veckor,
men det du har med Isabella är väldigt magiskt.
Dags att fatta ett beslut.
Exakt. Beslut nummer ett, ta på dig en skjorta.
Du ser ut som The Karate Kid.
Vet du vad? Du har rätt. Jag kan göra det här.
Bra. Du vet väl vad du måste göra?
- Måste göra slut med Haley. - Strippklubb.
- Va? - Va?
- Vad sa du precis? - Jag sa ingenting.
Hej.
Du ser fantastisk ut.
Ja, du med.
Det här är Brasilia.
Du pratar alltid om det och jag tänkte: "Vi har aldrig varit här."
Så jag tänkte att det skulle vara trevligt, och det är det.
Ja. Haley, hör på...
Får jag bara säga en sak först? Jag är så ledsen för mina föräldrar.
Ja, det var mycket.
Det är familjen, eller hur? Du fattar.
Jag antar det. Haley...
Välkomna till Brasilia. Jag är Jill, er servitris.
- Hej. - Något att dricka?
Hon talar inte portugisiska.
Jag ber om ursäkt. Något att dricka?
- En Cabernet? - Okej.
- En caipirinha för mig. Stark. - Jag fixar.
- Tack. - Mycket kött, så jag tror rödvin
- kommer funka bra. - Ja.
Låter inte det trevligt?
Vad låter trevligt?
- Våra planer. - Okej.
Du pratar alltid om att lämna ditt område.
- Jag är för det. Jag tycker det är bra. - Ja.
- Varsågod. - Och... Tack så mycket.
- Tack. - Visst.
Vänta. Skål.
Självklart.
Vi kunde göra allt vi vill.
Kan du inte se det?
En lägenhet med balkong, utsikt över Hudson.
Vi kan skaffa hund. Ha parkering.
- Låter det inte bara som vi? - Visst.
Bara en sekund, jag måste gå på toa.
- Jag måste gå. - Visst.
- Håll den tanken, okej? - Okej.
Rudy!
Hej.
Fan.
- Hej. - Hur mår du? Hej.
- Vad gör du här? - För en avhämtning.
Jag måste öppna i morgon bitti, så tar en tidig.
Jaha.
Vad gör du här?
Också avhämtning. Köper mat åt min mamma, så.
Vill du sitta med mig?
Ja. Det är vettigt, eller hur?
- Ja. - Ja, låt oss göra det.
Absolut. Du, bara så du vet.
Caipirinha?
Ja, jösses.
Oj, tack.
Tack.
- Cin-cin. - Cin-cin.
Sakta ner där.
Jag vet, det har bara varit stressigt.
Att plugga, plugga mycket.
Så du har inte undvikit mig?
Nej. Jag hatar att du tror det.
Jag har...
Jag har fastnat i det här med jobb, skola, mamma.
Hur är jobbet? Hur är marionetterna?
- Ja. Det går bra. Du vet. - Ja? Har du gjort det mer ambitiöst?
Vad?
- Marionetterna. - Har jag tagit det högre?
- Som ut från tunnelbanan? - Jag gör mitt bästa.
Mår du bra?
- Jag mår fantastisk. Är du okej? - Ja.
- Verkar jag inte okej? - Nej.
Vad är det med dig?
Jag gillar verkligen dig. Det är vad som händer.
Okej.
Jag försöker reda ut några saker.
Du fortsätter att säga det.
Okej. Vad jag vill...
Jag vill berätta att jag...
Jag måste kissa.
- Jag kommer strax tillbaka. - Gå och kissa.
Förlåt, okej. Hej.
- Hej. - Kön var superlång. Förlåt.
Är det en ny drink?
Ja. Har du... Har du beställt?
Nej, jag väntade på dig.
Mår du bra?
- Jag är... Ja. - Du verkar lite distraherad.
Nej, jag mår bra.
Jag bara... Det jag försökte säga innan...
- Haley... - Ja.
...är att jag är hungrig. Jag är hungrig. Och du med.
- Ja. - Det ville jag säga.
- Vi borde beställa. - Okej.
Ja. Låt oss göra det.
Allt okej?
Jag mår bra. Backa.
Slappna av. Jag försöker bara hjälpa.
Tack, jag klarar det.
Du klarar ingenting.
Du studsar mellan två dejter som en skitstövel.
Det är svårt. Jag jobbar på det.
Vill ni beställa?
Ja. Jag tror att vi tar rodízio da casa.
- Uttalar du det så? - Det är perfekt.
Två rodízios, tack.
Är det kött?
- Ja. - Toppen.
Ett steakhouse.
Två rodízios till bord 14.
Perfekt.
Fler drinkar?
Ja, för mig, tack.
- Jag tar det här. - Jag ville bara säga...
Snälla, bli inte arg.
- Du blir kanske det. - Okej.
Medan du var borta,
hittade jag många fler lägenheter
och jag sparade dem, jag ska visa dig.
Säg som det är.
- Ja, titta. - Det är perfekt.
Komplicerat.
- Varsågod. - Vackert.
Det är gångavstånd från Penn Station.
- Jag kan inte. - Haley, hör på.
Kan du inte se oss bo här?
- Nej. - Vänta...
Jag måste säga nåt.
- ...utsikten är rent löjlig. - Får jag säga en sak, snälla?
Jag är ledsen. Jag är...
Jag är bara väldigt exalterad över att vi får börja om på nytt.
Skit. Beatriz. Min mamma.
Min mammas vän. Jag såg henne och jag ska hälsa.
- Okej. - Jag ska hälsa. Strax tillbaka.
- Okej. - Okej.
- Mår du bra? - Ja. Okej.
Vad betyder "oba"? Jag antar att det är som "oba" eller "oba!"
Tog du en drink till?
- Ja, vad pratade vi om? - Ja?
Mår du bra?
- Vad pratade vi om innan? - Du pratade om...
Jag vet inte, du mumlade lite hela tiden.
Tror du maten snart är klar eller...
Varför har du bråttom?
Nej. Har du?
Definitivt, ja.
- Vill du veta något roligt? - Ja!
Känner du till frasen "vai catar coquinho"?
Ja, självklart. Visst.
Du vet det betyder: "Gå hämta kokosnötter"?
Fram till förra veckan
trodde jag att det betydde "Gå och hämta små skit".
Nej. Verkligen?
- Ja. - Jag gillar henne.
Håll tyst.
"Cocozinho", "cocoquinho".
Berätta för henne om gringan.
Jag har inte varit ärlig mot dig.
Är du okej?
Ja. Din drink är nästan slut.
Jag ska hämta en ny åt dig. Okej?
- Okej. Men vad tänkte du säga? - Ja.
- Hej! - Hej!
Hej!
Är allt okej med din vän?
Min vän?
Ja, du sa precis hennes namn.
Bea... Ba...
Beatriz!
- Beatriz! - Ja.
Beatriz är fantastisk. Hon är en riktig person.
- Ja. - Ja.
Är något fel?
Okej, här kommer det, Haley.
Problemet. Det verkliga problemet är...
Rudy!
Alla mina vänner sa till mig att du var här.
- Mamma... - Otroligt. En kväll med min Rudy.
Maria, hej, så trevligt att se dig igen.
Hej, Haley.
Är hon med dig?
- Nej. - Vänta. Vem är hon?
- Är det Beatriz? - Vem är Beatriz?
Är Beatriz här?
Nej.
Jag heter Isabella. Jag är din sons vän.
Din kusin från Brasilien...
- Nej. - Kusin? Nej.
- Jag är ledsen. Vem är du då? - Okej.
- Det här är Haley, hon är... - Hans flickvän.
- Inte riktigt. - Hans vadå?
- Va?
- Tja... - Du skämtar, eller hur?
- Vi redde ut det. - Hoppas.
- Vänta lite. - Vad händer?
- Jag kan förklara. - Vad är problemet?
Problemet, Haley, är vi.
Alla dessa planer för framtiden,
det är din version, inte min.
- Precis. - Mamma, snälla.
- Okej, jag går härifrån. - Nej, vänta lite.
Rudy, menar du allvar nu?
Nej. Jag ville att det skulle fungera.
Jag kunde inte. Jag ser det inte.
Sen när?
Ja, du vet, nyligen... Idag, faktiskt, mer än någonsin.
Jag ser det bara inte, Haley. Jag försökte.
- Inte jag heller. - Mamma.
Nej, jag lägger mig i. Det här är obegripligt.
- Jag kan inte... - Låt mig gissa...
Jag träffade någon annan.
- Dra inte in mig i det här. - Nej.
- Det är taskigt. - Nej, lugna dig.
Jag försökte berätta för dig också,
- men inte hur. - När tänkte du berätta?
- Nåväl, ikväll. Det var hela... - Och jag då?
Aldrig!
- De här besluten rör inte dig. - Det gör de visst.
Nej, det gör de inte.
Jag fattar ingenting.
Poängen är att jag vill vara med dig,
och jag kom hit ikväll för att göra slut med henne.
Det låter illa.
- Jag ska gå. Det här är för mycket. - Snälla, Isabella...
- Rudy... - Haley, bara...
Du är en skit.
Nej, jag försöker förklara.
Oj, Rudy. Pratar med dig hemma.
Jag har fått nog.
Fan.
DISSONANS
Kul att du kom.
Var är vi just nu?
Vet inte. Har aldrig varit här förut.
Är det första gången du är här?
Nej, jag har varit här förut.
Har du varit här eller inte?
Låt mig berätta en sak för dig. Du ser hemsk ut. Oss emellan.
Tack. Jag uppskattar det.
Jag hade en jobbig kväll. Minns du "dejta båda"-grejen?
Tyckte det var en hemsk idé? Jag gjorde det.
Fan, jag klantade till mig rejält.
Jag är 35 år. Och jag gör fortfarande så här.
Varför skulle du någonsin lyssna på mig?
Vid 40 år är det här vad mitt liv är.
Vänta, är du 35 eller 40? Jag är förvirrad.
Man måste väl vara 35 innan 40?
Någon gång var jag 35.
Jag har något till dig.
Något som kommer att muntra upp dig.
Vadå? Vad är det?
Det kommer att göra dig lugn och galen.
Eller galen och lugn. Jag vet inte. Jag har glömt ordningen.
Kommer det att göra mig lugn eller galen?
Lugn och galen. Eller galen och lugn.
- Jag vet bara inte ordningen. - Okej.
Den heter Handgranaten.
Polarn... Vad heter den?
- Handgranaten. - Vad är det i den?
Vad tror du finns i handgranaten?
- Vet inte. - Saker som kommer explodera.
De kommer explodera i din mage.
Vänta. Är den farlig?
Ja, den är farlig och säker.
Till dig, min vän.
Sakta ner nu.
Du måste dra i stiftet och allt. Dra i stiftet.
Skål. Och drick hela.
Sakta ner.
Vad menar du?
Ta en klunk. Varför drack du allt?
- Du sa det. - Det gjorde jag inte.
- Drack du inte allt? - Nej. Tog bara en klunk.
Du säger en sak, sedan säger du raka motsatsen.
Det gör jag inte. Men gör det.
Hur som helst. Jag vet inte.
Du. Jag ser lugnet komma in.
Låt mig berätta en sak. Se på mig.
Jag ska ingenstans.
Anwar tar hand om dig.
- Jag ska ingenstans. Förstår du? - Ja. Jag uppskattar det, polarn.
- Uppskatta det. - Hej, Anwar!
Hej! Jag ser dig. Spring inte.
Jag springer inte.
Vart tror du att du ska? Kom hit!
Bli mer ambitiös?
Rudy...
Du är en skit.
Du är i ett uselt läge.
Är inte brasilianska tjejer vackrast?
- Är du okej? - Är du okej?
Är du okej?
Hjälper det här?
Här är din mat.
Hur mår du idag?
Jag minns inte ens... Hur kom jag hem?
Anwar tog med dig till huset. Det var supersent.
Du sov. Jag var så orolig och jag är fortfarande orolig.
Jag vet, mamma. Förlåt.
-"Förlåt." - Du förtjänade inte...
Fixar det saker?
Du förtjänade inte reaktionen på restaurangen.
Förlåt, jag ljög för alla.
Jag har varit en kass son.
- Nej. Glöm det. - Det har jag.
Det vill jag inte höra.
Mamma, jag förstörde allt.
Allt kommer att lösa sig.
Hur vet du det? Kanske gör det inte det.
Varför säger du så?
För jag är inte normal, mamma.
Du säger det som om det är en dålig sak.
"Vad är normalt?" frågar jag mig själv ibland.
"Normalt." Ingenting är normalt. Vi är inte normala. Titta på mig.
Jag packade min resväska, lämnade Brasilien, kom hit...
Talade inte ett ord engelska. Normalt?
Jag uppfostrade dig, helt ensam. Inget stöd från någon. Är det normalt?
Eller borde jag ha gjort annorlunda?
Du har gjort som du tror att alla andra vill. Men vad vill du?
Snälla, berätta.
Jag vet inte. Vara lycklig, antar jag.
Vad skulle du vilja göra just nu?
Vad skulle göra dig lycklig?
Tja...
Berätta för mig.
Marionetterna, mamma. Du vet, musiken.
Música.
Det här huset, du.
Tack.
Och...
Isabella.
Isabella?
Ja. Det är sanningen.
Vad gör du då här?
Vad menar du?
Rudy.
Hon vill inte prata med mig.
- Vill hon inte prata med dig? - Nej.
Du måste försöka. Jag tror hon kommer göra det.
- Verkligen? - Ja, jag tror det.
- Borde jag gå och prata med henne? - Ja. Bara gå.
- Nu? Gå nu? - Ja, gå nu.
Ja, gå nu.
- Menar du det? - Ja, jag menar det. Men ät först.
Rudy, vad gör du?
Bara... Låt mig... innan du säger något. Bara lyssna.
Du frågade mig vad jag hör?
När jag är med dig är det detta jag hör.
Det här är din melodi.
Och nästa del kom jag på idag.
- Sluta. - Jag vet.
- Men lyssna... - Lyssna, sluta!
Okej.
Vad är det här?
- Kan du prata med mig som en vuxen? - Ja. Isabella, jag är ledsen.
Det var allt.
Jag är verkligen ledsen.
Ända sedan dagen vi träffades. Sedan fisk-dask-dagen.
Allt förändrades.
Hela den här platsen, mitt liv, allt började bli meningsfullt på grund av dig.
Och jag klantade till det riktigt illa.
Och jag skulle ta smällar tusen gånger till, av tusen fiskar till
om det innebar en ny chans med dig.
Jag är ledsen.
Skitsnack.
Va? Vänta. Vad menar du?
Du vet inte ens vad du säger.
Jag ber dig om ursäkt. Jag vill vara med dig.
Ja, jag tror att du tror det.
Men jag tror inte att du vet vad du vill.
Jag klurar ut det.
Jag kanske inte vet exakt vad jag vill.
Ja, jag vet vad jag vill. Och det är inte det här.
Vad är det då? Berätta för mig vad det är.
Jag vill ha någon som respekterar mig nog för att vara ärlig mot mig.
Jag vill ha någon som värdesätter mig. Någon som ser mig.
Jag ser dig.
Jag ville inte hamna i en situation igen, men här är jag nu.
Och alla tecken fanns där.
Jag trodde bara att jag läste in för mycket.
Vad vill du? Säg vad du vill.
Du tog inte hänsyn till mig, Rudy. Du tog inte hänsyn till mina känslor alls.
Det gör jag nu. Jag är här nu.
Ja, för att du står inför att förlora mig.
Nej.
- Nej, jag kan fixa det här. - Rudy, sluta.
Verkligen. Det är okej.
Jag uppskattar att du försöker.
Även om det är för sent.
Men vi vet båda att det inte kommer fungera nu, eller hur?
Isabella...
Du försöker fixa något du inte ens är redo för.
- Nej. Det är inte så det är. - Rudy. Det är över.
- Jag... - Kom hit.
Du är verkligen speciell, Rudy. Jag menar det.
Jag tror att personen jag trodde på finns där inne.
Hoppas du hittar honom.
Jag borde börja förbereda,
men kan du lägga undan pianot eller keyboarden?
Okej.
HARMONI
Förändring
FÖRÄNDRING ÄR INTE SVARET SÅVIDA DU INTE ÄNDRAR FÖRÄNDRINGEN
KÄRLEK ÄR FINT NÄR ÄLSKAR MEN DET ÄR DAGS ATT GÖRA OM
DU KAN INTE FÖDA ANDRA FÖRRÄN DU ÄR MÄTT
VAD ÄR POÄNGEN? EN DAG KOMMER VI ALLA VARA DÖDA
Så försök älska
DU FÖRST ISTÄLLET
Nolla.
MUSIK ÄR ALLT AVHANDLING - AV RUDY MANCUSO
MÚSICA: EN DOCKHISTORIA AV RUDY MANCUSO
Benita, snälla. Jag kan förklara.
Bra.
Okej.
Vad fan?
Vad fan gör du, Diego?
Diego, sluta!
Benita, jag skulle dunka i huvudet
om det innebar att få en ny chans med dig.
- Verkligen? - Ja.
Det är så romantiskt.
Eller hur?
Gör det då.
Gör vad?
Dunka i huvudet, så får du en ny chans.
Det var en metafor.
Nej. Du måste göra det nu. Du lovade.
Okej.
Fan.
Glad att vi gör det här, Diego.
Trevligt, eller hur?
Här är så romantiskt.
Vänta lite. Jag måste använda badrummet.
Okej. Dröj inte för länge.
- Okej. Älskar dig. - Älskar dig.
AWKWARD PUPPETS PRESENTERAR DIEGO-SHOWEN
Hej, förlåt att jag är sen.
- Det är okej. Stämningen är fantastisk. - Ja, eller hur?
Jag ville göra nåt fint,
för jag bryr mig verkligen om dig. Jag gillar det här så mycket.
- Vem är slynan? - Vem är slynan?
Lugna er. Jag kan förklara.
Okej, förklara.
Vänta. Backa.
Är du här för att våra mammor är vänner och fixade ihop oss?
Ja.
Vänta. Backa. Ja, det är konstigt.
Jag förstår inte, Diego. Vad är det?
Ja, vad är det för fel?
Var kommer din accent ifrån?
Jag är från Brasilien.
Vår städerska är från Mexiko. Ni måste känna varandra.
Vi borde komma härifrån. Det är ett dåligt område.
Jag tror inte det. Du oroar dig för mycket.
Okej. Jag säger det bara.
Tror du mig nu?
Jag känner att jag fortfarande tävlar om din uppmärksamhet.
Va?
Du verkar vara någon annanstans.
Jag är så ledsen. Jag var verkligen upptagen med att inte lyssna.
Jag är klar.
Vänta, va?
Vart ska du?
Nej, kom igen, snälla. Gå inte.
Jag vet inte varför jag är så här
Jag blir distraherad av musik här och där
Önskar jag kunde berätta för henne hur jag känner
Men jag vet bara inte vad jag ska säga
Det är som en klåda Jag kan nog inte ha båda
Känns som ett ryck Jag antar att jag bara är en nyck
Det är som ett glapp Jag antar att jag bara är ett
Bottennapp
MAMMA
- Hej, mamma. - Rudy! Gick din show bra?
Ja. Det gick riktigt bra. Utsålt, faktiskt.
Stort grattis! Jag är där imorgon, oroa dig inte.
Mamma, du kom igår. Det är okej.
Jag hade kommit varenda kväll om jag kunde.
Ja, jag tror det.
Jag är så stolt över dig.
- Tack. - Inga problem.
Vad åt du idag? Du äter inte.
Jag är okej. De gav mig precis middag.
Avhämtning igen?
Kom till huset om du vill ha något hemlagat.
Du vet att jag är uppe sent...
Jag ringer upp dig igen.
- Älskar dig. Hej då. - Okej, hej då.
DU TOG DET HÖGRE.
Z.J.
Kreativ ledare Monika Andersson
Det var riktigt bra.
Men låt oss göra om det innan du går.
Men den här gången ska vi få det att låta bra.