Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ako ovo gledate jer inače gledate moje Netflixove specijale,
a govorio sam da patim od depresije
i htjeli ste podržati supatnika,
imam groznu vijest.
Osjećam se sjajno.
Nikad ne znam kako započeti, pa sam probao s umjetnom inteligencijom.
Svaki dan odem na ChatGPT i upišem „uvod u stand-up komediju”.
Večerašnja uvodna rečenica glasi:
„Dobra večer, pičkice.”
Čudno za duboko učenje vrijedno trilijun dolara, zar ne?
Sadrži sve objavljenje knjige i govore, a to je smislio?
Napisao sam: „Sigurno?” „Reci to, pičkice.” „Dobro.”
Koji ste tip? Zanimaju li vas kriptovalute?
Da, ja neću u tome sudjelovati i možda griješim.
Pitaju me: „U što ulažeš?” U banku. Začepi.
Dosad nisam bio protivnik neke valute, znate?
Nikad nisam rekao: „Jebeš peso!”
Problem je u tome što svi koji su mi rekli za kriptovalute
nikad prije nisu govorili o financijama.
„Nisi li bio DJ prije tri tjedna? Zašto mi to govoriš?”
Frend mi je rekao: „Buraz, brutalno ćeš zaraditi.”
Rekao sam mu: „Nikad mi ne govori tako o novcu.”
Zbog interneta ljudi misle da moraju biti kul. Za neke to ne želim.
Ne želim kul financijera, odvjetnika ili liječnika.
Ne želim da mi liječnik kaže: „Buraz, rendgenske snimke su ti kilave.”
Tko mora upravljati važnim stvarima u mom životu?
Štreberi. Želim da mi oni upravljaju važnim stvarima.
Imaju masnu kožu, loše su odjeveni i na uspostavljaju kontakt očima.
Prstohvat Aspergera. Samo prstohvat.
Kao Salt Bae, ali posoli Aspergerovim.
Ali kužim zašto su momci pali na kriptovalute.
I da razjasnimo, samo su momci pali.
Žene ne riskiraju s financijama, nego s emocijama.
Žene će reći: „Ne, nisam uložila u Bitcoin, ali hodam s bubnjarom.
Praktički je razveden.”
Da, momci su pali na kriptovalute na mrežama
jer su u njihovom algoritmu ti frajeri
koji su šarlatanski poduzetnici.
Stalno govore o rintanju i probijanju. Oni su kao osobni treneri.
Zovem ih „pljeskaši” jer ovako počinju svaku objavu.
Što ima, ljudi?
Ako ste mlađi od 30, moram vam reći
da nitko nikad u povijesti svijeta nije zapljeskao i rekao nešto dobro.
JFK nije rekao ovako:
„Ne pitajte što vaša zemlja može učiniti za vas.”
Martin Luther King nije rekao: „Imao sam san, stari.
Lajkajte i pretplatite se.
Poslušajte više o mojim snovima na mom Patreonu.”
Pratio sam jednog pljeskaša.
Bilo je to iz mržnje. Nema razlike, ali...
Svi misle da su kao vukodlaci.
„Valjda sam jednostavno drukčiji.”
Uvijek imaju neki poseban sustav koji nema smisla.
Reći će: „Vidite, ja razmišljam kao milijunaš.
Reći ću vam što radim. Kupio sam pet rabljenih automobila.
Točim im gorivo i iznajmljujem Uberovim vozačima.
Ne mogu izgubiti novac.”
Cijena goriva zatim skoči u nebo.
Idući je video s benzinske crpke.
„Sustav je koma.”
Da, glupane. Ovi u ExxonMobilu razmišljaju kao milijunaši.
Još od 1881.
To je na društvenim medijima frajera.
Društveni mediji žena prepuni su prekrasnih autsajderica.
Sve je uvijek vrlo dramatično.
Cijeli je svijet protiv njih.
Reći će: „Kad sam započela svoje putovanje...”
Sve su na nekom putovanju.
Kažu: „Kad sam započela svoje putovanje, nitko nije vjerovao u mene.”
Cure ne kuže da nije da nitko ne vjeruje u njih.
Nitko ne mari ni za što osim za sebe.
Nitko ne razmišlja o vama prije spavanja.
„Ona kuja Jessica neće nikad pokrenuti biznis. Laku noć.”
Da.
Nažalost, često sam na društvenim mrežama.
Hodao sam s jednim modelom.
Pratio sam jednog modela i...
Modeli se vole pretvarati da su normalne osobe.
„Znam kako je biti obična osoba
jer sam bila nezgrapna u osnovnoj školi.”
Tako snishodljivo.
„Znam kako je jer sam bila nezgrapna u osnovnoj.”
Kao da ja čovjeku bez noge kažem:
„Znam kako ti je jer i meni noga katkad utrne.
Shvaćam te. To je isto.”
Da, sve je to vrlo pseudoduhovno.
Puno se govori o precima.
„Moramo se moliti precima.
Moramo tražiti da nas usmjere.”
Ako ste crni, smeđi ili domoroci, molite se svojim precima.
Bijelci, nemojte se ni pod kojim okolnostima
moliti svojim precima.
Svi moji preci bili su krezubi, nepismeni Irci, alkoholičari i manijaci
iz nekog posve drugog vremena,
na koje se ne mogu osloniti ni za kakvo vodstvo.
Mogu pitati: „Imam problema s curom. Što da radim?"
„Zaključaj je u šupu!”
„Gurni je s litice i okrivi vjetar.
Upali svaki put,
mali moj.”
Da, u algoritmu djevojaka često govore o precima.
Znate koju riječ vole rabiti?
Onu riječ na T.
Ona kuži.
Znate na koju riječ na T mislim.
Trauma...
Znam da možda mislite: „Neale, licemjeran si.
Kritiziraš žene jer javno govore o traumi.”
Da, u redu.
Ali drukčije je kad ja to činim.
Na Netflixu je, dovraga.
Ali neke od tih cura samo kenjaju. Znate da je tako.
Ne može sve biti trauma. Njima je sve trauma.
Reći će: „Danas sam u Starbucksu doživjela hrpu traume.
Doslovno sam se tresla.”
Ovisna si o Adderallu, pa ima smisla.
Ako možete o tome govoriti na mrežama,
vjerojatno nije riječ o traumi, čisto da znate!
Trauma je fizička stvar. Fizička.
Nije vibra, nego nešto što vam se dogodilo
i toliko šokiralo vaše tijelo i duh da ne znate kako to probaviti,
a kamoli objaviti na društvenim mrežama s natpisima i glazbom.
Dobar primjer traume bio bi
Drugi svjetski rat.
Naši su se pradjedovi borili u njemu, ali to nikad nisu spomenuli.
Nisu se vratili i rekli: „Upravo sam došao iz Njemačke.
Nije bilo baš dobro.
Jurišao sam obalama Normandije. Doslovno sam umro.
Znate što je jedan od mojih okidača?
Okidači.
Mogu li još reći donekle kontroverzno mišljenje? Hitler je toksičan.”
Iznenađen sam jer nisam mogao zamisliti da ćemo se hvaliti traumama.
Još me više iznenađuje
što se kultura društvenih medija proširila i na one koji ih nemaju.
Prijatelj mi je rekao: „Usredotoči se na zahvalnost.”
Rekoh mu: „Zbogom.”
Drugi je rekao: „Obuzdaj privilegiranost.”
„Nazvat ću te.” Blokirao sam ga.
Neću tako razgovarati sa svojim s prijateljima.
„Tomu služe prijatelji.” „Ne, baka i djed tomu služe.”
Danas mi je netko rekao: „Mislim da su mi djeca glupa
jer mi je muž glup.”
Rekao sam: „E, ovo je prijateljstvo.”
Niste pravi prijatelji osim ako se ne bojite
da ćete izgubiti posao ako poruke dospiju u javnost.
To je prijateljstvo koje cijeniš i njeguješ.
I trebaš ga zaštititi šifrom.
Nemojte me krivo shvatiti. Nisam od onih koji kažu:
„Ova država ide kvragu. Prije je bilo bolje.”
Ne, mnogo je toga bolje nego prije.
Najmlađi sam od desetero braće i sestara kojima je gledanost TV-a
bila pokazatelj toga koliko državi dobro ide.
Rekli bi: „Kafić Uzdravlje, M.A.S.H. i All in the Family
gledalo je 50 milijuna ljudi.”
Da, toliko je ljudi to gledalo jer nisu imali što drugo raditi.
Gledaš All in the Family ili stojiš u dvorištu.
Nije bilo druge zanimacije.
Osim toga, jeste li skrenuli?
Televizija nikad nije bila bolja. Nikad neće biti bolja.
Znate da je dobra
jer gledamo epizodu za epizodom.
Kao narkomani.
Donedavno nisam ni znao da tako gledam TV.
Kad sam gledao Stranger Things,
gledao sam hrpu epizoda zaredom.
Nakon treće pojavio bi se prozorčić.
„Nova epizoda za pet, četiri...”
Rekao sam: „Hajde, pizdo! Nemam vremena na bacanje!
Preskoči uvod! Ne treba mi rezime! Pogledao sam tri zaredom!
Znaš li tko sam, jebote?”
Situacija je bolja.
Sad možemo rješavati ubojstva.
Prije to nisu mogli. Mogli su samo uzeti otiske.
To im nije pomagalo.
Ako si nosio rukavice,
mogao si ubijati tri ili četiri puta tjedno.
Evo koliko je bilo lako ubiti.
Ubojice su pisale pisma novinama!
Iz zabave!
„Drage novine, to sam ja, ubojica.
Postaje dosadno, pa vam evo jedan trag.
Što ima četiri noge i voli večeru? Stol. Vidimo se na sljedećem ubojstvu.”
I svejedno bi se izvukli!
Zodiac je poslao desetke pisama novinama, a oni su rekli: „Ovaj je tip neki genij.
Sigurno je nosio rukavice. Ne znam kako mu uspijeva.”
Situacija je bolja.
Ljudi stariji od 40, podržite me.
Potvrdite da je svijet nekoć bio traljav i neorganiziran.
Sjećate se kad su izmišljene kreme za sunčanje?
Mladi, nije bilo krema za sunčanje.
Bilo je ulja za tamnjenje,
a onda su tjedan poslije rekli: „To je lubrikant za rak.
Morate sve zaštititi.”
Ono što želim reći jest da su se bijelci pržili.
Kad bi bijelac izašao, znao je da je bilo dosta
kad bi osjetio miris mesa. Svog.
Znate koga baš briga? Moje prijatelje crnce.
Uvijek im kažem:
„Čovječe, dobio sam opekline drugog stupnja s mjehurićima.”
Bijelci 30 puta češće obolijevaju od raka kože nego crnci.
Moji prijatelji crnci kažu mi: „Neale, nemam volje slušati te.”
Znate što počinjem shvaćati? Ovo će zvučati suludo.
Ako malo razmislite, sunce je zapravo policija
za bijelce.
Razmislite malo. Posvuda nas prati,
zajebava nas zbog naše boje kože,
ubija nam rođake bez razloga.
Kad im kažem da mi je sunce ubilo rođaka,
pitaju: „Što je nosio?” Kvragu!
Situacija je bolja.
Depresije i tjeskobe ima više.
Ljudi krive društvene mreže.
Ja ih ne krivim za tjeskobu i depresiju.
Znate što krivim? Dokumentarce.
Prije nismo ništa znali.
Bilo je sjajno. Otkad imamo dokumentarce,
svašta znamo i sve se pogoršalo.
Prije smo govorili:
„Da, kit želi biti u SeaWorldu. Da!”
Pet najstrašnijih riječi glasi: „Jesi li gledao onaj dokumentarac?”
Uništit će vam sve što radite.
Jeo sam štapićima, a prijatelj će: „Jesi li vidio ono o štapićima?”
„Zašto? Jesu li štetni za okoliš?”
„Gore od toga! Pande njima bodu jedna drugu!”
„Dovraga.”
Pazite što gledate.
Vegan sam jer sam gledao pogrešan dokumentarac.
Prijatelj mi je rekao: „Moraš ovo pogledati.”
„O čemu je?” On će:
„O tome kako su paste za zube toksične.”
Jebeš to. Neću to gledati.
Potrošio sam 180 dolara na dovoljno paste za zube
za pet generacija svoje obitelji.
Neću to baciti jer neki kreten kaže: „Šokirat će vas moje iskustvo s pastom.”
Nedavno sam gledao dokumentarac o oglašavanju.
Znate li da u mnogim zemljama nije dopušteno reklamirati religiju?
Mi ih imamo previše, ali mislim da ne funkcioniraju.
Nikad nisam rekao: „Mormoni, recite mi nešto više.”
Ne mislim da ne mogu biti uspješne, ali trenutačno nisu.
Religijske reklame trebale bi biti ovakve.
Znate za one ocrnjivačke reklame u političkim kampanjama?
Tijekom predizborne kampanje
imaju crno-bijele reklame sa zlokobnim glasom u pozadini.
„Steve Jones najveći je govnar.”
Prošli izbori za gradonačelnika Los Angelesa bili su suludi.
„Rick Caruso želi da beskućnici prodaju seksualne usluge.”
Što?!
Nastavi, slušam.
Mislim da bi religije to trebale činiti.
Mjesec bi dana trebali napadati jedni druge u reklamama,
a onda glasamo.
Ovo nije najbolji trenutak
za religijske teme,
ali mislim da ćemo preživjeti sljedeću šalu.
Kužite?
Prvi tjedan Židovi napadaju kršćane.
Čekajte.
Kršćanstvo ima samo dva blagdana godišnje.
Judaizam ima hrpu blagdana.
Katkad ih izmislimo dan prije.
Bude li nas tko ispitivao o tome, reći ćemo da je antisemit.
Osim toga, Bog u kršćanstvu, Isus Krist, bio je Židov!
Zašto se moliti Židovu kad možeš biti Židov?
Ovu poruku nismo morali platiti jer upravljamo TV mrežom.
Nije neki pljesak, ali eto.
Ako se ljutite što Židovi upravljaju TV mrežama,
oni su ih izmislili.
Pokrenuli su filmski posao, pa radijski,
pa televizijski. To je njihovo.
To bi bilo kao da se žalite što Talijani upravljaju salamom.
Drugi tjedan.
Katolici napadaju muslimane.
Saslušajte me.
Šala je stara tri mjeseca. Svijet je bio drukčiji.
Muslimani se mole pet puta dnevno.
Katolici se mole samo kad je jako važno.
Kad se testiraju na spolno prenosive bolesti.
Muslimani tjeraju žene da burkama pokriju cijelo tijelo.
Katolici to nikad ne bi učinili.
Žene učimo sramu na staromodan način.
Psihološki.
Islam zabranjuje alkohol.
Katolicizam ga poslužuje na misi.
Katolicizam: mi ćemo donijeti cugu, a vi dovedite dečkiće.
Evo ga. Da.
Ateizam može pobijediti na izborima. Ovdje je puno ateista, zar ne?
I ja sam bio ateist,
a onda sam nastavio piti ayahuascu i to se promijenilo.
Bog je došao po mene.
Mogao bih osmisliti brutalnu reklamu za ateizam.
Trebam samo 15 sekundi.
Crn zaslon, bijeli tekst.
Liberalac ste. Vegan. Reciklirate.
Vjerujete u različitost, jednakost i uključivost.
Već mislite da ste bolji od svih! Dovršite što ste započeli!
Ateizam.
Dalaj-Lama upao je u nevolje prije nekoliko mjeseci.
Ako ne znate priču, Dalaj-Lama ljubio se
s osmogodišnjakinjom.
Nisam znao da je katolik, a vi?
Ljudi se uzrujaju kad važna vjerska figura tako posrne.
Ja uopće nisam. Osjećao sam se oslobođeno.
Ako je Dalaj-Lama pedofil,
mi smijemo zagađivati okoliš, kužite?
Ali kužim zašto su ljudi uzrujani.
Ljudi trebaju vođe, a mnogi su vođe najgori dosad.
Vjerski su vođe loši, vođe korporacija su loši,
politički vođe prilično su loši.
Nije li 91 optužnica baš puno?
Onako, hipotetski.
Trump je proglašen krivim za spolno uznemiravanje.
U osnovi silovanje. Toliko smo otupjeli da kažemo: „Dodajte na popis.
Ne razumijemo što se ovdje događa.”
U potpunosti sam prihvatio da bi Trump ipak mogao pobijediti.
Sljedeći predsjednik bit će ili Trump iz zatvora
ili Biden iz hospicija. Tako će biti.
Proglašen je krivim za silovanje. Nije li to suludo?
Silovanje je teško spomenuti u stand-upu.
To je kao Holokaust ili ropstvo. Spomenete li ga,
banalizirate li ga na loš način ili pojednostavljujete na dobar način?
Pokušajmo ga pojednostaviti. Spremni? Možemo mi to.
Nikad se ne šalimo o silovanju
jer je to najgora stvar koju možete učiniti osim ubojstva,
a s ubojstvom se stalno šalimo.
Dođete li na moj nastup i sjednete u prvi red sa svojom curom,
ubit ću vas.
Ako nosite kapu, ubit ću vas na licu mjesta.
Nisam ovdje mogao zamijeniti „ubiti” sa „silovati”.
Tata vam nikad neće reći: „Zakasniš li na mamin rođendan,
silovat ću te.” Nikad.
U svakom je filmu ubojstvo ili smrt u naslovu i radnji.
Nikad nećete čuti najavu za Johna Wicka 5:
„Silovali su mu psa.
Sad ih on mora silovati jednog po jednog.”
Volio sam Kill Billa. Postoji li Siluj Billa? Ne sjećam se.
J. Bond, Dozvola za silovanje. Je li to bio Daniel Craig?
Sjećate se pjesme „Siluj me polako”?
Prijateljica mi je rekla da to preskočim.
„Zašto?”
„Jer mislim da je silovanje gore od ubojstva.”
Ja ću: „Znam mnoge koji su se oporavili od silovanja.
Ne znam nikoga tko se oporavio od ubojstva.”
U redu, jedan tip, prije 2000 godina.
Isus Krist. Ljudi nikako da začepe o tome.
Bio je mrtav, a onda je rekao: „Prepoznaješ li me, pizdo? Da!
Trebali ste me silovati.”
Vjerojatno nisam trebao izgovoriti tu šalu,
ali nažalost, siluje.
Možda sam neke od vas razočarao. To je sad novo.
Toliko je političkih, vjerskih i korporativnih vođa i novinara posrnulo,
da se od komičara sad jako puno očekuje.
Jako čudno!
Sjećate se kad su svi pitali: „Je li Ellen draga?”
Je li Ellen DeGeneres draga?
Ellen je jedna od najsmješnijih osoba na svijetu.
Ikona je borbe za prava homoseksualaca. Izašla je iz ormara na televiziji 90-ih.
Izbacili su je s televizije jer je gej.
Vratila se šest godina poslije i sve zasjenila.
Nevjerojatna priča, ali ljudima nije dovoljno.
„Da, ali je li draga?” To je tako djetinjasto.
Kao da pitam: „Je li moj auto i čamac?”
Cijeni to što imaš auto.
„Je li Ellen draga?”
Koliko ste dragih lezbijki upoznali u životu?
Nikad nisu zločeste, ali nikad nisu ni vrckave.
One su kao državni odvjetnici. „Izvući ćemo vas odavde.”
Angažirao sam jednog majstora.
Našao sam ga u oglasniku.
Nije bio baš neki majstor.
Nakon nekoliko dolazaka pitao je: „Znate li Kevina Harta?”
Rekao sam: „Da, poznajem ga.” On će: „Je li skroman?”
„Jeremy, ti si majstor, pa nisi skroman. Zašto bi Kevin morao biti?”
Pitaš me: „Hej, Neale, je li skroman taj milijarder visok 160 cm?”
„Što misliš, Jeremy?”
Koliko je skroman Kevin Hart na ljestvici od Napoleona do Toma Cruisea?
Gdje je mali Kevin po pitanju sirove skromnosti?
Komičari često nagrabuse jer govore o pravima transrodnih osoba.
Koliko je naše društvo iskvareno da se za ozbiljan problem
ljudi pitaju: „Što klaunovi misle?”
Zašto to spominjete?
„Je li itko pitao klaunove što misle?”
Ja imam prilično kontroverzno mišljenje o transrodnim osobama.
Spremni?
Ne razmišljam toliko o njima.
„Neale, jesi li zatucan?” Ne, samo imam posla.
O transrodnim osobama razmišljam koliko i o ljevorukim Filipincima.
Ne ljutim se na njih. Želim da dobiju sve što trebaju.
Ako se neka želi rukovati lijevom rukom,
neću reći: „Samo desnom! Tu ruku ne priznajem kao ruku.”
Joe Rogan stalno upada u nevolje. Poznajem ga 30 godina.
Super, drag, duhovit tip, uvijek ljubazan.
U pandemiji je nagrabusio jer je imao goste antivaksere.
Kad u javnosti govorite o medicini i znanosti,
morate iznositi činjenice, a Joe je govorio: „To je baš zanimljivo.”
Upao je u nevolje i ljudi su bojkotirali Spotify,
a Spotify ga nije reklamirao ni degradirao.
Samo su...
To je bila njihova službena izjava.
Bilo bi smiješno kad bi korporacija podržala nekog kontroverznog
umjetnika ili glasnogovornika.
Kao kad su Jareda iz Subwaya...
razotkrili. Znate što mislim? Da su iz Subwaya rekli:
„Da, on je pedofil, ali smršavio je, jebote.
Ne tiče nas se kako je trošio kalorije.”
Baš sam nevaljalac.
Problem je u tome što je Joeov podcast predug.
Nikad mi se nije više pišalo nego tijekom tog podcasta.
Nevjerojatno. Suludo je dug.
Naravno da će katkad reći nešto netočno.
Jeste li ikad vozili četiri ili pet sati do Vegasa?
Do trećeg sata hvatate se za slamke.
„Bi li se seksao sa sutkinjom Judy? Budi iskren.
U dobrotvorne svrhe?”
Čudno je vrijeme za komičare.
Kad god pogledam u mobitel, prijatelj mi je u nevolji.
„Je li se Joe Rogan povukao iz etera?”
„Je li si Chappelle sam kriv zbog govora o transrodnosti?”
Ne znam. Ovo je sve tako teško.
Nisam se počeo baviti komedijom da bih moralno prosuđivao prijatelje.
Počeo sam da bih drkao pred ženama koje to ne očekuju.
Hoćete li me podržati ili ne?
Jesu li svi shvatili?
Problem je što je Joe postajao sve popularniji.
Da ste me 2004. pitali
koje će političke figure biti najvažnije u Americi 2024.,
ne bih rekao: „Voditelji Pripravnika i Fear Factora.” Nipošto.
Ali sve postane popularno.
Mentalno zdravlje, na primjer.
Prije je malo ljudi govorilo o tome, a sad je to pravi pokret.
U ESPN-u stalno govore
kako sportaši moraju imati dobro mentalno zdravlje.
Želim da svi imaju dobro mentalno zdravlje,
ali ne i sportaši.
Naši sportaši moraju biti totalni psihopati. Kužite?
Sportaš s dobrim mentalnim zdravljem pomoćni je trener.
Koji smo dokumentarac gledali o košarci tijekom pandemije?
Posljednji ples.
Je li vam se Michael Jordan činio imalo mentalno zdravim?
Ogromna vila, jedna stolica.
Evo što smo saznali.
Saznali smo da je košarka bila hobi Michaela Jordana,
ali da mu je strast bila osveta.
To je pokretalo njega i sve velikane. Obračunavanje i kivnost.
U restoranu je dijete plakalo i tata mu je rekao:
„Sine, zapamti da je najvažnije da nikad ništa ne shvatiš osobno.”
Uletio sam: „Osim ako ne želiš biti najbolji košarkaš svih vremena.
Želiš li imati 150 milijuna dolara pasivnog prihoda godišnje
od slike iz 1985. na kojoj skačeš?”
Već prema toj silueti
vidimo da si pravi sociopat i želimo to sranje na košulji i cipelama.
Meksikanci to iz nekog razloga žele na svojim kamionetima.
Nitko ne zna zašto.
Desna strana stakla, bijeli logotip Jordana.
Neka antropolozi dokuče zašto. Nitko ne zna.
Ako su sjajni sportaši, sišli su s uma.
Tom Brady nije dobro.
Jeste li ga vidjeli pred kraj?
Kad je trčao, izgledao je kao da je bio na zahodu,
ali je ostavio mobitel u drugoj sobi.
Tom Brady pokušao se umiroviti i izdržao je deset dana.
„Tko su ovi klinci, jebote?”
Rekli bi: „Tata, dođi bacati loptu.” On bi rekao: „S vama? Ne.”
Najbolji sportaš u svakom sportu ujedno je najluđi. Michael Phelps.
Michael Phelps ima 23 zlatne olimpijske medalje.
Znate li koliko ih ima onaj na drugom mjestu? Osam.
Trebao bi biti u ludnici.
Uvijek je otvoreno govorio o depresiji.
To me nije nimalo iznenadilo. Nakon prve Olimpijade
i nekoliko zlatnih medalja, netko ga je fotografirao
kako puši travu, a onda je uhićen zbog pijane vožnje.
Ljudi su bili zabrinuti.
Ja nisam. Sve se odvija po planu.
To je dečko koji voli svoju zemlju.
Usput, nije riječ samo o sportašima,
nego i o sportašicama.
One male gimnastičarke? To bi trebalo biti protuzakonito.
Te su discipline sulude!
„Dobro, jurišat ćeš niz ovu stazu,
bit ćeš bosa
i nosit ćeš kupaći kostim sa šljokicama.
Kad dođeš do kraja staze,
tamo će ti biti odskočna daska.
Netko je tamo ostavio stol, pa moraš...
Usput, imaš 11 godina, zar ne?
Doskoči kako treba, kujo mala.”
To ni ne zvuči kao sport.
To zvuči kao vratolomija iz Jackassa koja se mogla unaprijed vježbati.
„Ja sam Johnny Knoxville, a ovo je greda.”
Čini li vam se da se one klizačice dobro zabavljaju? Meni se ne čini.
Izgledaju kao da im je teško, zar ne?
Na natjecanjima umjetničkog klizanja
izgleda kao da su se djevojke prvi put smjele našminkati
i da nemaju pojma što rade.
„Dobro, kao lutka.
Šok, prestravljenost.”
I te su discipline sulude.
Vrte se, a onda se počnu vrtjeti tako brzo
da se pretvore u vlastiti hologram.
Moraju se dočekati i pretvarati se da nisu putovale kroz vrijeme.
A onda završe
i moraju sjesti u separe sa svojim otmičarima.
Ondje...
Drže cvijeće koje je netko ubrao pored autoceste.
„Sad idem? Da, mogu ići?”
Na prošlim Olimpijskim igrama zvao sam FBI.
„Tražite li neke cure?
Jer ovdje kližu.”
Najbolji sportaš obično je najluđi sportaš.
Kyrie Irving.
Jedan od najboljih plejmejkera. Prije pet godina rekao je da je Zemlja ravna.
Nije se htio cijepiti, pa nije igrao,
a onda je promovirao antisemitski video.
Znao sam da je dobar, ali ne toliko dobar! Moj Bože.
Taj klinac sjebava status najboljeg svih vremena.
U svakom je sportu najbolji sportaš ujedno i najluđi.
Oscar Pistorius.
Sjećate se tog paraolimpijca?
Rekli su: „Možeš li vjerovati da je ubio svoju djevojku?”
Ja ću: „On je trkač bez nogu.
Vjerujem da može sve.”
Dennis Rodman.
Bio je sjajan. Umirovio se i pitali su ga:
„Želiš li upoznati Kim Jong Una?” „Znaš da želim.”
Lance Armstrong. Njega ni ne smatram sportašem.
Njega smatram kriminalcem koji je pronašao bicikl.
Zamislite najgoru laž koju ste ikad izrekli.
Sad zamislite da prodajete narukvice o tome.
Svaka čast, gospodine.
I naravno, najveći manijak
kojeg smo ikad vidjeli.
Tiger Woods.
Jeste li gledali dokumentarac?
Zove se Tiger,
ali trebali su ga nazvati Golf i jebanje.
Jer taj je tip samo to radio: igrao golf i jebao se.
Rekli su mu da se mora prestati jebati.
Rekao je: „Dobro, ali siguran sam da ću lošije igrati golf.”
Tako je i bilo!
Znao je formulu. Golf i jebanje, a ne golf i podizanje obitelji.
Doslovno...
Znao sam da je Tiger pravi.
Prije 20 godina vidio sam ga na nekom događanju.
Hodao je s tjelohraniteljima. Nisu bili krupni.
Bili su to mali bijelci u crnim dolčevitama.
Neki stvarno opasni ljudi.
Hodali su, a neki mali Britanac
dotrčao je niotkud i uzviknuo: „Tiger!”
Zaštitari su ga odmah imobilizirali.
Tako sam znao da je Tiger pravi. Momak je rekao: „Tigere, pomozi.”
Tiger nije ni zastao.
„To nije ni golf ni jebanje.
Zato trebam nastaviti.”
Potrudite se za mentalno zdravlje. Terapija, lijekovi, sve.
No znajte da ako vam ne uspije,
neki od najboljih postignuća
ostvarili su psihopati i ovisnici o drogama.
Sve su izumili psihopati i narkomani.
Sigmund Freud, na primjer. Izumio je terapiju, zar ne?
U svim svojim knjigama pisao je kako uzima kokain.
Većina bi ih se trebala zvati Možda kokain progovara iz mene.
To su prave kokainske ideje. Možete ih čuti.
„Dobro, što još?
Hajde, što radimo? Mislim da su žene ljubomorne na naše kite.
Da, jesu. To je dobro. Da!
Da!
Što još? Mislim da svaki tip želi jebati svoju mamu.
O, da. Itekako.
To je najbolje sranje koje si dosad napisao.”
Slušajte me.
Bez kokaina ne bi bilo terapije.
Tip je popularizirao terapiju zbog kokaina!
I to ima smisla jer je terapija totalno kokainska ideja.
„Dođi u ured i sve mi reci, jebote.
Pričaj mi o svojoj mami i tati i o svojim snovima.”
Nakon sat vremena: „Odjebi odavde.
Vrati se za točno tjedan dana.”
Kažem vam, psihopati i narkomani.
Thomas Edison šmrkao je kokain. Braća Wright bavila su se biciklima.
Svi koji rade trgovini bicikala mogu mi isti dan nabaviti speed.
Ne znam jesu li ga konzumirali,
ali ideja im je bila kao da jesu.
„Osjećaš li da možeš letjeti?”
A zatim: „Nađimo se na plaži.”
Čak su i moderni izumitelji psihopati i ovisnici.
Elon Musk. Ljudi ga ne vole.
Osnovao je PayPal i Teslu.
Ljudi kažu da je trol i loš otac.
I moj je. Nije učinio ništa za klimatske promjene.
Jeste li se vozili u Tesli?
Jeste li? Frend mi je dao da vozim njegovu Teslu.
Toliko je brza da sam se naglas smijao.
U kliničkoj sam depresiji cijeli život. Na desecima sam lijekova.
Nakon 13 sekundi u Tesli izliječio sam se zauvijek.
I za njega već dugo znam da je pravi.
Jedne je večeri došao u Comedy Store.
Prostorija je bila ovakvog oblika.
Sjedio je u kutu. Nijednom se nije okrenuo prema pozornici.
Živi svoj život, jebeni manijače.
Glumio je Amadeusa u kutu.
Fantastično.
Samo prstohvat Aspergera, ljudi. Samo prstohvat.
Billa Gatesa uhvatili su kako vara suprugu putem e-pošte.
Stari, ti si izumio e-poštu!
Psihopati i narkomani.
Većina kulture potječe od psihopata i narkomana.
I glazbe. Postoji hrpa priča o rock-and-rollu i drogi, zar ne?
Pročitao sam autobiografiju K. Richardsa. Slušajte ovo.
Stonesi su imali toliko optužbi za drogu,
da su za turneju po Americi
morali angažirati liječnika da putuje s njima
i testira ih svaki dan na droge.
Liječnik je izdržao šest tjedana
prije nego što se navukao na kokain. Ups!
Ugrizli su lovca na vampire.
Takav je rock. Psihopati i narkomani.
Hip-hop.
Jeste li ikad čuli normalnu osobu koja se tako glasa?
Nazovete mamu: „Dobar dan, mama.” Ona će...
Snoop Dogg, jedan od najboljih svih vremena.
Legenda hip-hopa. Toliko je sjeban da je u jednom trenutku
počeo ubacivati fizzle-jizzle u govor.
Svi smo to prihvatili. „Da ga odvedemo u bolnicu?”
„Ne, idemo radije u studio.”
Snoop možda nema pojma što se događa.
Fizzle jizzle wizzle bizzle.
Bow wow wow, fizzle jizzle bizzle wizzle.
„Rado ću podržati Skechers. Bow wow wow fizzle.
Trebam raditi s Marthom Stewart.”
On misli da je ona Ellen. Prolupao je.
Kendrick Lamar.
Pravi genij, zar ne?
Pjevajte sa mnom ako znate riječi.
Da se Pirusi i Cripsi slažu
Vjerojatno bi me ubili Do kraja ove pjesme
Kao da je cijeli grad protiv mene Svaki put kad sam na ulici, čujem...
Ne možete doći do...
trijezni. Nije moguće, ljudi.
Možete biti u marini, proći pored četiri jahte
i nećete pomisliti...
Zasluženo je osvojio Pulitzerovu nagradu.
Možda mislite: „Neale, psihopati i narkomani?
Jesu li i svi komičari psihopati i narkomani?”
Dosad jesu.
Pa, krenimo. George Carlin, narkoman.
Richard Pryor, narkoman. Bill Cosby, birajte.
Lenny Bruce, narkoman. Mitch Hedberg, John Belushi, narkomani.
John Mulaney rekao mi je da vas podsjetim da je narkoman.
To su samo narkomani za koje znate.
Za alkoholičare nemamo vremena, pa se pozabavimo mentalnim bolestima.
Mark Twain, bipolaran.
Taylor Tomlinson, bipolarna.
Sarah i ja smo depresivni. Rodney Dangerfield je bio.
Joan Rivers isto.
Howie Mandel ima najgori slučaj OKP-a za koji sam čuo.
Chris Rock ima neverbalni poremećaj učenja.
Jim Jefferies...
Ne znam što je s Billom Burrom,
ali već 20 godina viče na mene svaki put kad se vidimo.
Ljudi koji su dobri u nečemu optimizirani su za to
i gotovo ništa drugo.
Jeste li kad u videoigri stvarali lika sa 100 bodova za raspodjelu
između spretnosti, streljačke vještine i brzine?
To Bog čini.
I katkad sjebe.
Kad je Bog stvarao Woodyja Allena...
„Bože, koliko da mu bodova damo za komediju i snimanje filmova?”
Bog je rekao: „Zajebi, daj mu 100.”
„Ali onda neće ostati bodova za to da ne jebe obitelj.”
Bog će: „Koliko loše može biti?”
Za 70 godina anđeo pita: „Jesi li gledao dokumentarac?”
Bog će: „Jebote!”
Da, u ovome sam dobar, ali ne i u vezama.
Nedavno sam shvatio zašto.
Nisam dobar u vezama jer sam zaokupljen ovime!
Na primjer, kad sam u vezi
i vodimo normalne razgovore,
ona kaže: „Ovaj vikend trebamo posjetiti moju mamu.”
Ja: „Religije bi se trebale nadmetati.”
Ona: „Poslije toga idemo u antikvarijat.” Ja: „Sunce je policija za bijelce.”
Ona: „Ne slušaš me.” Ja: „Naravno da slušam.”
Usto, jeste li kad bili u vezi?
Jako su teške.
Tko je u 20-ima? Zaplješćite.
Objasnit ću vam kako će izgledati vaš ljubavni život.
U dvadesetima ćete početi ulaziti u veze.
Shvatit ćete da imate emocionalnih problema.
U 30-ima ćete reći: „Riješit ću svoje emocionalne probleme.”
U četrdesetima ćete reći: „Šteta što nikad nisam riješio...
te emocionalne probleme.”
Da smo bar međusobno sličniji.
Volim parove koji pokušavaju uspjeti, a imaju samo jedno zajedničko.
Na primjer, idu na Comic-Con prerušeni u muškog i ženskog orka.
Sviđaju mi se parovi koji dižu utege i hodaju uokolo kao preplanuli majmuni.
„Hajde, dušo. Idemo kući razgovarati o pilećim prsima i brokuli.”
Želim da imamo više toga zajedničkog.
Katkad na aplikacijama
pokrijem fotografije da im analiziram osobnost.
Jednoj je pisalo: „Volim SoulCycle, crno vino,
zalaske sunca i super pjesme.”
Pomislio sam: „Da je to tip, pregazio bih ga autom.”
Vidim da je to lijepa žena i pomislim: „Ona je ta.”
Teško je. Veze su teške.
Možda sam ja previše zaokupljen ovime i zbog toga sitničav. Da vidimo.
Bio sam zaljubljen u nekoga i bili smo zajedno neko vrijeme.
Bili smo zaljubljeni.
Planirala je put u Singapur, a onda je Putin napao Ukrajinu.
Nazvala me. „Bojim se da će ovo utjecati na moj put u Singapur.”
Rekao sam: „Neće.”
„Svi u Malibuu kažu da hoće.”
Rekao sam: „Draga, mislim da ti život blizu plaže
usporava mozak.
Osim ako ne letiš preko Kijeva, mislim da će biti u redu.”
Ona će: „Prekidam ovaj razgovor.” „Zašto?”
Ona će: „Ne podržavaš moj strah.”
„Nikad nisam čuo za to.”
Ona će: „Trebaš podržati moj strah.”
„Dobro, odsad ću podržavati tvoj strah.”
Uglavnom, osam dana poslije
bili smo u krevetu, a dolje se začula buka.
Pogledala me i rekla: „Bojim se.”
Pogledao sam je i rekao: „I trebaš.”
„Zvuči veliko i kladim se da se ne želi seksati sa mnom.”
„Osjećaš li podršku? Mnogo podrške.”
Mnogo je prepreka u vezama.
Ne možemo izravno razgovarati o seksu.
Ne možemo reći: „Seks?”
Moraš se sastati i davati nekakve znakove.
Šest sati.
Samo...
„Volim plaćati stvari. Ne znam što mi je.”
Strašno je glupo da ne možemo razgovarati
o nečemu najvažnijem za našu vrstu.
Ako želim jesti s frendom, kažem: „Hej, jesi za ručak?”
Ne vadim žlicu iz džepa.
„Na što te ovo podsjeća?”
Onda se seksamo
i shvatimo da vaši orgazmi nisu linearni.
Dečki, shvatio sam nešto o ženama.
Pokušati kod žene izazvati orgazam isto je kao naručiti Uber, zar ne?
Otvorite aplikaciju, pritisnete gumb i kažete:
„Stiže za sedam minuta.”
Prođu dvije minute: „Stiže za dvije minute!
Vidim auto. To je dobro.”
Prođe još neko vrijeme. „Stiže za pet minuta?
Zašto se auto tako okreće?
Čekaj malo. Otkazao je vožnju?
Hoće li mi to utjecati na ocjenu?”
Hoće.
Da. Ne želim se žaliti na ženske orgazme.
Žene su tako empatične da je to nevjerojatno.
Žene su toliko empatične da će biti empatične
dok doživljavamo orgazam.
Frajeri će reći: „Nemoj me ošamutiti, buraz.”
„Ne opirem se.”
Žene su toliko empatične da se počnu tresti s nama.
„Ne želim da budeš sam dok imaš napadaj.”
Ja sam sušta suprotnost.
Ako je žena gore dok svršava,
pomislit ću: „Neale, ni makac.”
Kao da je grizli u sobi. „Nemoj je gledati u oči.
Neka uzme što joj treba.”
Ja sam na redu?
U redu, moramo ići.
Sjetite se najboljeg komplimenta koji ste dobili za seks.
Uvjeren sam da je moj najbolji.
Inače, ovo je najbolji kompliment koji sam ikad dobio.
Jedna mi je žena rekla: „Neale, jebeš kao da si siromašan.”
Ali kad god bi mi nakon toga poslala poruku da dođem,
morao sam razmišljati kao siromah.
Išao sam autobusom do njezine kuće.
Grebao sam srećke cijelim putem.
Zvao sam prijatelje na bonove. Kužite već.
Također želim reći da je to seks,
pa nisam dosljedan, zar ne?
Katkad se jebem kao da sam siromašan,
a katkad kao da mi je djed ostavio mnogo novca.
Dobio sam još jedan kompliment za seks.
Dame, neka ovo bude prilika za nešto poučno.
„Neale, znaš li zašto si sjajan?
Kad ti kažem da ću doživjeti orgazam, ti nastaviš raditi ono što si radio.”
Mnogi dečki nemaju pojma zašto plješćete.
Momci, nastavite raditi
to što ste radili.
Isti kut, isti ritam, ista jačina.
Nastavite raditi
ono što ste radili.
Isti kut, isti ritam, ista jačina.
Žene kažu: „Svršit ću.”
A tip će: „Vrijeme je za promjenu.” Glupane!
Nastavite raditi
ono što ste radili!
Isti kut, isti ritam, ista jačina.
„Kako da to zapamtim?”
KRJ.
Želite li se jebati kao siromasi?
Bok! Želite li se jebati kao siromasi?
Moram ići. Puno vam hvala.
Prijevod titlova: Tina Vlakančić