Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ziua morții celei frumoase a sosit, în sfârșit.
Să ne întoarcem la origini.
Să ne întoarcem la marea dezlănțuită.
Haideți!
Iubirea mea,
te implor,
nu mă uita.
Ai grijă de fiica noastră,
Promite-mi!
Adu-ți aminte, Massamba,
de Puterea ta de vrăjitor.
Prin rugăciunile tale strămoșești,
îi vei salva pe ai tăi.
Traducerea & adaptarea: Arconrad - SPTranslate Team
Ține, du-te la mama ta.
Haide, fugi!
Opriți-vă!
Seva nu a fost niciodată atât de brună.
Multă zaharoză. Presarea e bună.
Nu am avut niciodată o asemenea calitate.
Cicero.
Ai auzit ceva?
Mmh. Nimic, stăpâne.
Mmh.
Mai sunt doar două săptămâni de recoltă.
Dă de veste, nu e momentul să slăbim munca.
Mă bazez pe tine.
Haideți.
Cicero...
Cicero.
Cel mai laș dintre vrăjitori...
Ne-ai abandonat, nu-i așa?
Ar trebui să te înjunghiem.
Câine al Albilor!
"Eu sunt... Colette..."
E bine.
"Eu vo... eu voi fi."
"Eu voi fi..."
Ce ai?
Ruba m-a îndrumat.
O potecă pleacă spre sud-vest.
Se unește cu Fi-boumi-diam-yi-dogue.
Putem fugi.
F-boumi-diam-yi-dogue nu există.
Mă auzi?
Toți cei care pleacă acolo mor.
O luăm de la început.
"Eu voi fi croitoreasă."
La prima sa fugă,
sclavul fugar va fi marcat cu floarea de crin.
Dacă recidivează...
I se vor tăia urechile și tendoanele.
Te credeam mai inteligent.
De ce îți faci asta?
Malgașii, ei...
Nu încearcă niciodată să fugă.
Voi, Wolofii,
mă obligați să fac asta.
Cicero, spune-le a treia regulă.
La a treia fugă,
va fi moartea.
Acest cod,
este legea.
Nu a existat niciodată o execuție, aici.
Faceți în așa fel încât să nu se întâmple niciodată.
Hei, Mati!
Liniștește-te, sunt aici.
Ascultă-mă.
Rămâi cu mine.
Hei, hei, hei!
Nu-ți face griji, îl voi alunga.
Va fi bine.
Ce vrei?
Spirit, te văd.
Părăsește coliba mea!
Ce vedeți, tata?
Pe Mame Ngessou.
A plecat?
Nu e o întâmplare! - A luat înfățișarea mamei tale.
Tata, ea ne poate ajuta.
Las-o să intre.
Aveți Puterea, toată lumea vă va urma.
Ne vom ucide stăpânii... Îi vom ucide pe toți.
Tata... - Taci.
- Tata... - Taci.
Taci.
Gata, Colette!
Mmh?
Mă cheamă Mati, nu Colette.
Nu Colette.
Numele tău este Colette.
Înveți limba lor,
și vei fi croitoreasă, departe de aici.
Nu vei fi nici biciuită, nici violată.
Și într-o zi,
vei fi eliberată.
Ai încredere în mine.
Câte tone de zahăr?
În medie opt, Excelență.
Cei din familia Bourgoing fac doisprezece.
Luați-vă o moară de apă, așa cum au făcut ei.
Să-și păstreze moara.
Am cumpărat un zdrobitor de trestie, așa cum există în Americi.
În curând îi vom depăși pe cei din familia Bourgoing.
Câte evadări de sclavi?
Foarte puține.
Pe pământurile mele, am doar trei flori de crin
și două urechi tăiate.
Sistemul meu funcționează.
Vom vedea asta.
Adu-l pe sclavul tău.
Ah, Cicero.
Noul guvernator ne face onoarea unei vizite la scurt timp după sosirea sa.
A dorit să te întâlnească.
Deci tu ești sclavul care vorbește limba noastră?
Mă vei ajuta să-i înțeleg mai bine pe semenii tăi?
Bine.
După părerea ta, negrii ar trebui să fie liberi?
Noi, negrii, am fost creați
în a cincea zi a Creației.
În același timp cu animalele.
Voi, stăpânii noștri,
ați fost concepuți în a șasea zi.
Deci, avem datoria să vă servim.
Ce elocvență!
Nu-i așa?
Luminează-mă.
De ce un sclav atât de instruit lucrează pe câmp?
Nu ar trebui să fie sclav în casă?
Cicero are un rol crucial în organizarea recoltei.
Și apoi, cel mai important, este faptul că...
cunoaște starea de spirit a semenilor săi.
Îmi este prețios, foarte prețios.
Regele Franței m-a însărcinat aici ca să împiedic evadările sclavilor.
Ai putea să-mi explici de ce atât de mulți sclavi fug?
Nu știu.
Haide, trebuie să fi auzit ceva.
Vorbește fără teamă, Cicero.
Haide.
Poate...
munca grea sau oboseala.
Credeam că trebuie să munciți ca niște animale.
Răspunde-mi, animalule!
Pleacă privirea!
Pleacă privirea, negrule!
Cicero!
Părăsește această încăpere, te rog.
Vă rog să-l scuzați.
Un negru atât de insolent, este împotriva firii.
Este instruit?
- Eu l-am învățat totul. - Honore.
Oh, lăsați-l să continue, vă rog.
Am crescut aici, printre sclavi.
Am înțeles foarte repede că unii căutau să se ridice.
Cicero a fost un elev prodigios.
El m-a convins
că și negrii aparțin rasei umane.
O cunoașteți pe doamna La Victoire?
Vânătoarea de sclavi fugari.
Cine nu o cunoaște, aici?
Știți, ca și mine, că se apropie de negri.
Mmh.
Dar nu vă împărtășește opiniile.
Nu știu care este gradul ei de umanism.
Oh, scutiți-mă de acest cuvânt.
L-am auzit prea mult în saloanele atinse de boala Iluminismului.
Boala este orbirea dumneavoastră.
- Ajunge. - Sunteți un om al trecutului și...
Honore!
Cum îndrăzniți?
Fiii își observă tații și îi imită.
Pământurile dumneavoastră aparțin coroanei.
Aveți doar concesiunea lor.
Reveniți-vă.
Sub conducerea mea, nu vor mai exista liberi-profesioniști în Isle-de-France.
Sper că bastarzii dumneavoastră se comportă mai bine decât fiul dumneavoastră.
Vă conduc.
Nu te-ai gândit decât la tine!
Fără să-ți pese de consecințe.
Ah, poți fi mândru.
Privește-mă.
Privește-mă!
Du-te să-l cauți pe Cicero.
Începând din această seară, totul se va schimba.
De acum înainte, nu veți mai avea nici cel mai mic contact.
Îți retrag toate privilegiile.
Vei tăia trestie.
Nu vei mai locui cu fiica ta.
Ea va veni aici, sub acoperișul meu.
- Vă implor, stăpâne. - Liniște.
Dispari din fața mea.
Marius.
Însoțește-l până la coliba lui.
Întoarce-te cu Colette.
Vă rog, nu-i faceți asta fiicei mele.
O voi ucide dacă mai insiști.
Colette. Stăpânul te cheamă.
Tată?
Mati!
Unde e fiica mea?
Da-te înapoi imediat!
Colette a plecat pe acolo.
Am pierdut-o.
Du-te și cheam-o pe La Victoire.
Bine, stăpâne.
Trebuie să participi la această vânătoare.
Insula trebuie să știe, până la guvernator.
Doar îmi cunoașteți ideile. Nu-mi puteți cere asta.
Honore.
Am renunțat la tot pentru acest pământ.
La moartea mea, îți va reveni ție.
Nu ne putem permite să-l pierdem.
Și mama ta nu ar fi preferat să rămânem uniți?
Foarte bine.
Voi merge cu ei.
Pentru tine și, pentru pământul tău.
Dar când o voi aduce înapoi pe Colette,
renunțați să o pedepsiți prin dizgrație.
Gândiți-vă și dumneavoastră la ce ar fi crezut mama mea.
În memoria mamei tale,
îți acord asta.
Și pentru Cicero?
Haide! Ai de gând să vorbești?
Yoro, continuă.
Mai tare.
Spune-ne unde a plecat!
Vorbește!
Doamnă.
Suma e corectă.
Păstrați-vă banii, Larcenet.
Mama noastră lucrează acum pentru binele public.
Are o pensie de 600 de livre.
De când a fugit sclava?
De 10, 11 ore, aproximativ.
Pe jos sau călare?
Pe jos.
În ce direcție?
Am pierdut-o în pădurea neagră.
Și el, cine este?
El este tatăl ei.
Refuză să vorbească.
Știi
cine sunt eu?
Da, știu, doamnă.
Este prima dată când fiica ta fuge.
Da, doamnă.
Știi unde se duce?
Nu.
Nu pari să înțelegi.
Dacă alții o găsesc înaintea mea, o vor ucide.
Ca dovadă a morții ei, îi vor aduce capul.
Așa este obiceiul.
Eu îi aduc mereu pe sclavii mei fugari vii.
Cred în virtuțile pedepsei.
Pentru cel care o primește și pentru cei care o privesc.
Nu mă crezi?
Ba da.
Spune-mi unde se duce, pentru că știi.
Nu, eu...
Nu știu, vă jur.
De cine era apropiată?
Fi-boumi-diam-yi-dogue!
Fi-boumi-diam-yi-dogue?
Aduceți-mi o haină a fugarei. A plecat spre sud-vest.
Cum așa?
"Fi-Boumi-diam-yi-dogue", o legendă a sclavilor.
Un grup de sclavi fugari care ar trăi în libertate, în sud-vest.
Omul dumneavoastră va veni cu noi pentru a o identifica.
Conduceți-ne la locul unde a dispărut.
Luați-l pe fiul meu.
Ne va încetini.
Lăsați-mă să călăresc și veți judeca.
Yoro, tu îi însoțești.
A început să alerge.
A întâlnit un bărbat.
S-a zbătut.
S-a liniștit.
Și-au continuat drumul împreună.
Nu mai este singură.
Ruba!
Te implor, ajută-mă.
Nu mai sunt urme.
Vor sfârși prin a ieși din gaura lor.
Să ajungem pe pisc
și să observăm.
Ruba, nu voi uita niciodată ce ai făcut.
Iubirea mea...
Ascultă-mi glasul,
o văd pe fiica noastră.
Ne pierdem timpul.
Sunt deja departe.
Sunt de acord cu Joseph.
Răbdare, fiul meu.
Mergi spre ea,
nu te opri niciodată, Massamba.
Soarele te va îndruma.
Așa mâncați voi?
Ești și tu negru?
Dacă noi nu punem maniere în gesturile noastre, atunci cine să o facă?
Cine le va arăta calea sălbaticilor?
Noi mergem
DE LA RĂSĂRIT
PRIN PĂDURI ȘI PRIN MUNȚI.
ORICÂT DE MARE NE-AR FI EFORTUL,
ÎNTOTDEAUNA, TE VOM SLUJI.
ANGELUSUL RĂSUNĂ ÎN DEPARTARE.
IATĂ CEASUL RUGĂCIUNII
Binecuvântați această pâine și acest vin.
MANA CELOR ÎNFOMETAȚI.
Amin.
Rugăciunile astea au vreun sens pentru voi?
Vă îndoiți de asta?
Nu vă simțiți obligat.
Nu sunt obligat de nimic.
Aceste rugăciuni mi-au salvat viața.
De fiecare dată când am îndrăznit să mă îndoiesc de Domnul.
Când am crezut că nu merit să trăiesc.
Ele m-au readus la lumină.
În acele momente, îngerii din cer aveau chipul fiilor mei.
Știți, doamnă,
vă cunosc povestea.
Știu că... - Încă un cuvânt
și-ți tai limba. - Lasă.
Vreau să aud această poveste.
Știu că ați fost abuzată
când erați doar un copil.
Știu că, adolescentă,
ați fost măritată cu forța cu un bărbat pe care-l detestați.
Sunteți prima femeie de pe insulă care a divorțat.
Este adevărat.
Dintre toți coloniștii care trăiesc pe această insulă,
sunteți, poate, una dintre singurele persoane
care a cunoscut pe carnea sa
dureri comparabile cu cele ale sclavilor.
Ar trebui să fiți prima care știe
că nicio ființă de pe acest pământ nu merită asemenea orori.
Nu știu nimic.
Mă supun. Regelui meu, legii și cerului.
Teologi eminenți au convenit că negrii nu au suflet.
Să pun la îndoială Sfânta Biserică?
Știu că vă îndoiți.
Și că urletele vă bântuie.
Ignorându-le nu se va schimba nimic.
Îndoiala face parte din credință.
Iubirea mea,
mă simți lângă tine?
Lasă-mă să intru.
Trebuie să reînnozi legământul
strămoșilor tăi.
Urmează-mă.
Psst!
Ssst! Ssst!
Ssst.
- Sunt acolo! - Fugiți!
Îi văd!
Sunt acolo!
Cicero!
Trebuie să te predai.
Ai încredere în mine.
Nu!
Repede, vino cu mine.
Ssst!
M-a cruțat.
Sunt aici.
Lucrezi pentru albi?
O caut pe Fi-boumi-diam-yi-dogue.
Îmi caut fiica.
Stai jos.
Mănâncă.
Mulțumesc.
Uniforma asta
Unde ai găsit-o?
Este a mea.
Eu am avut totul, prietene.
Totul!
Mi-am vărsat sângele pentru albii din Franța.
L-am vărsat pentru ei și aici, în aceste Insule.
Și m-au făcut cetățean.
Ah, albii din Franța.
Mmh.
Mă iubeau atât de mult.
Atunci de ce ești fugar?
Au ars hârtia care mă elibera.
Ar fi putut să mă omoare.
Ar fi trebuit.
Mi-a lăsat viața.
Așa cum ar fi făcut un bun creștin.
Domnul ne îndeamnă să-l cruțăm.
Așa cum m-a cruțat și el pe mine.
Celor care ne-au greșit.
Nimeni nu a găsit-o vreodată pe Fi-boumi-diam-yi-dogue.
Fiica ta va sfârși prin a abandona.
Va dori să plece pe mare.
Schimbă-te.
O ramură ruptă la fiecare douăzeci de pași.
Sclavii fugari care merg spre Madagascar arată astfel drumul celorlalți.
La capătul drumului, vei găsi o canoe de pescuit.
Le fură de la albi.
Și ies în larg.
Domnul merge cu noi.
El știe că mergem pe calea celor drepți.
Nu trebuie să mai avem îndoieli.
Joseph, ai dreptate.
Sclavul fugar e aici, aproape. Îl simt.
Probabil și-a regăsit fiica.
Îi vom urmări fără încetare.
Nu-l voi vâna, m-a cruțat.
Domnul mi s-a arătat,
azi-noapte.
- El te-a cruțat. - Nu.
Chipul sclavului fugar era acolo,
în fața ochilor mei.
- I-am citit privirea, a fost hotărârea lui. - Taci!
Eu voi rămâne ceea ce sunt.
Un francez. Un vânător de negri, și fiul vostru.
Această urmărire nu-mi mai aparține.
Îl voi duce pe Honore înapoi la tatăl său.
Vă voi aștepta.
Ce faci?
Rămâi aici.
Rămâi aici!
Mă abandonezi pentru un negru?
Și pe mama ta? Lâșule!
Îți abandonezi fratele!
Eu am tot timpul din lume.
Așa că, spune-mi, ai văzut vreun sclav fugar trecând pe aici?
Vorbește-mi.
Bine.
Nu pot vorbi.
Sunt un țap mort.
Țapului mort nu-i e frică de cuțit.
De unde ai uniforma asta?
L-am slujit pe regele Franței.
Și tu, diavoliță...
Ce gust are viața ta?
Un gust de rahat!
Mama mea este mândria insulei noastre.
- "Insulei? - "Noastre.
Chiar și sub pământ...
Este insula noastră!
Nu a voastră.
Joseph!
Haide, caută. Caută!
Iubirea mea...
Reînnoiește legământul de sânge.
Închide ochii,
ascultă-mi vocea,
și te voi duce la mare...
Nu!
Îmi caut fiica.
O caut pe Mati.
Fiica mea.
O caut...
O caut pe Mati.
Fiica mea!
Mati!
Mati.
Vino cu mine.
Mati.
Nu există salvare în Madagascar,
naufragiul vostru
este un semn.
O voi căuta pe
Fi-boumi-diam-yi-dogue cu tine.
Să mergem.
Repede, ne caută.
Pe faleză.
Haideți, repede.
Nu mai vreau să fug.
Ce vreți să faceți?
Ai avut dreptate, fiica mea.
Trebuie să reînnoiesc legământul.
Mame Ngessou,
în întuneric, ți-am citit numele,
cu legea ta, îmi încing fruntea.
Am renegat demnitatea strămoșilor mei,
am acceptat fierul albilor.
Rușine mie!
Mame Ngessou.
Îmi sacrific sângele, pentru a reînnoi legământul.
Mame Ngessou.
Fă-mă puternic.
Ajută-mă
să lupt împotriva albilor.
Fac apel la bravura neamului nostru.
Curajul tău, curajul meu, curajul nostru,
îl închid în mâinile mele.
Intră, Mame Ngessou.
Intră.
Iubirea mea...
De-acum suntem unul.
La pământ!
Nu!
Facă-se voia Ta...
Zahăr blestemat!
Legați prin sânge, vom recuceri această insulă.
Te rog,
rămâi în viață, Massamba.
Trebuie să mergem mai departe.
Curaj.
Ajutor!
Îl căutăm pe Fi-boumi-diam-yi-dogue.
Cine este?
Tatăl meu.
De unde veniți?
De pe plantația Larcenet.
Fii binevenită la Ngor,
Fi-boumi-diam-yi-dogue.
Intrând aici, ești salvată, împreună cu tatăl tău.
Aici sunt mulți din neamul wolof așa ca tine.
Dar și bambara,
mandingi,
fulani,
malgași,
dogoni,
bantuși,
yoruba...
Venerăm aceeași zeiță,
care moare și renaște în mare.
Voi, wolofii, îi spuneți Mame Ngessou.
Dar noi, îi spunem Mami Wata.
Fiica ta a fost inițiată.
Cei mai tineri dintre noi s-au născut aici,
pe această insulă.
Ei nu știu nimic despre trecutul nostru.
Așa că aici, fiecare își spune povestea.
E rândul tău.
Numele meu este Massamba Fall,
soțul lui Ngone Ndiaye, tatăl lui Mati.
M-am născut în regatul Cajor,
între nord și Saloum.
Sunt descendentul unei familii
de vrăjitori.
Soția mea
a fost ucisă pe corabia albilor,
pentru că nu a vrut să fie sclavă.
O adevărată luptătoare!
O adevărată tieddo!
Prin sânul ei,
ea i-a transmis curajul fiicei mele,
Mati.
Și tu, curajoaso, ai ceva să ne spui?
Eu sunt Mati Fall,
fiica lui Massamba și Ngone Ndiaye.
Îmi amintesc o poveste a mamei mele.
Îi plăcea mult să mi-o spună.
Într-o zi,
o pasăre
s-a așezat în fața strămoșilor mei.
Se numea Ramatou.
Pasărea voia să fie capturată.
Strămoșii mei i-au legat un talisman de picior.
Pasărea a zburat, iar bărbații din clanul nostru au urmat-o călare.
Urmați de femei și copii.
În fiecare loc unde pasărea s-a oprit, strămoșii noștri au întemeiat un sat.
Așa au fost întemeiate Mboul, Ngigis, Dimatil...
Au fost întemeiate.
Mamei mele îi plăcea foarte mult această poveste.
Mama mea!
Ultima dată când mi-a spus-o,
agoniza pe corabie.
Dar îmi zâmbea.
A găsit puterea să-mi zâmbească.
Această putere
este astăzi a mea.
Și știu că pasărea se va întoarce,
că vom întemeia alte sate,
alte regate,
cu fața la mare.
Să ne întoarcem la izvor.
Să ne întoarcem la marea înfuriată
Predați-vă!
Veți fi cruțați!
Guvernatorul vă promite asta.
Fără lanțuri,
fără stăpâni.
Traducerea & adaptarea: Arconrad - SPTranslate Team