Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det här är historien om en liten hemlighet som varit i görningen i ett par årtionden.
Året är 1996.
Året då min dotter Avery träffade Logan.
Och då de blev oskiljaktiga.
Logan var inte som nån av Averys andra vänner.
Min fru och jag såg det direkt.
Det var inte bara för att han var pojke,
utan för att hon helt och hållet
kunde vara sig själv till hundra procent.
Det kunde han också.
Med åren förändrades deras vänskap.
Den förvandlades till en kärlek jag hoppas att alla får uppleva
minst en gång i livet.
Den sortens kärlek som hjälper en igenom allt.
Som när hennes mor, mitt livs kärlek, gick bort.
Men hur svårt det än var så gick livet vidare,
och jag fick nöjet att se dem växa upp till fantastiska vuxna.
Avery, med sin gränslösa beslutsamhet,
har fått ett erbjudande om ett drömjobb i London.
Och Logan...
Han gör allt han kan för att hålla fast vid sitt livs kärlek.
Avery, det är svårt att förstå vad jag gjort fel när du inte berättar.
Jag låter dig gissa.
Visst. Jag kan gissa,
men ditt tonläge och den där pulserande venen i din panna
tyder på att jag ligger risigt till.
Avery, kom igen. Kan du prata med mig?
Logan, du är full. Det är vår sista kväll tillsammans.
Har du tänkt på att det kan vara därför jag drack?
Så din moonwalk ut ur restaurangen är mitt fel?
Ja.
Nej. Förlåt.
Jag skojar. Lite grann.
Jag kommer verkligen att sakna dig.
Och jag dig.
Kan jag få en kram eller nåt?
Var inte arg.
Jag är bara ledsen.
Och jag vill att vi är glada.
- Logan, du är jättefull. - Nej, inte alls.
Okej. Var är du nu?
På din avskedsfest.
Det är inte kul.
Överraskning!
Jaha, tack.
- Hon blev överraskad. - Helt klart.
Min son kommer att sakna dig. Vet du det?
Ja.
Jag dejtade en engelsk kille en gång.
Inget får igång mig som en härlig brittisk accent.
Kalla mig galen eller romantiker,
men du och min dotter har vad som krävs för att gå hela vägen.
Allvarligt?
Du måste bara göra vad som krävs och följa ditt hjärta.
Tänk om de här benen kunde ta flyget en gång till.
- Vi lever bara en gång. - Mamma.
Ska du inte stoppa nånting i munnen?
- Okej. - Ja.
Dags att skåla.
Du borde säga nåt. Japp.
- Nu? Okej. - Ja.
Hejsan, allihop.
Lystring!
Oroa dig inte, älskling.
Pappa ska inte hålla nåt långt, tråkigt och pinsamt tal om hur mycket
jag lär sakna dig.
Jag tänker absolut inte mala på
om hur otroligt stolt jag är över dig.
Och hur stolt din mamma skulle ha varit.
Nej. Det är varken rätt tillfälle eller plats för sånt.
Jag tänker inte förstöra stämningen.
Det tänker jag överlåta till Logan.
Varsågod.
Hej.
Vad gör du?
Jag ger dig ett skäl att stanna här.
- Du missförstod nog... - Det är lugnt, Mitch.
Okej.
Vad hemskt.
Avery, jag vet att vi ibland driver varandra till vansinne.
Ställ dig upp.
Jag kan inte föreställa mig mitt liv utan dig.
Ställ dig upp, raring.
Jag vill inte att du gör nåt du ångrar.
- Gör det inte. - Så, Avery...
- Vill du... - Nej, jag gifter mig inte med dig.
Men jag har inte frågat än.
Logan, jag åker. Du måste acceptera det.
Nej.
Nej, du "åker" inte. Du typ flyr.
Vi går ut.
Du flyr från din pappa, som knappt kan göra en macka.
Beror på med vad.
Du flyr från ditt hem, som jag vet att du älskar.
- Som kommer att finnas kvar. - Och du flyr från mig.
Och du har glömt bort mig helt.
Vi pratar inte om det här nu.
Om din mamma var här skulle hon bli besviken på dig.
- Men om hon var här... - Pappa.
...skulle vi nog inte ha hamnat här.
Prata inte om min mamma.
- Men det är sant. - Det är slut.
Det var det nog redan.
- Jag vill aldrig se dig igen. - Flytta till andra sidan jordklotet, då!
Det där var oväntat.
Bilnycklar!
ALS Ice Bucket Challenge har blivit viral.
Hamilton har slagit Broadwayrekord.
Legaliserade samkönade äktenskap ett historiskt beslut.
...satelliten har lyckats fotografera Pluto.
...i en sista match. Mamba out.
Beyond Meat en succé i mataffärer.
Stranger Things var den mest streamade...
Moonlight vann kategorin Bästa film på...
Välkomna till Windsor och det kungliga bröllopet.
Det thailändska fotbollslaget har räddats.
Det brinner i Notre Dame-katedralen.
...tog den första bilden av ett gigantiskt svart hål.
Virtuell verklighet är här. Gilla och följ min...
...som Elon förutspådde. Den heter Cybertruck!
Greta Thunberg är 2019 års TIME-person...
Bernie Sanders vantar. Den virala...
Bridgertons premiärhelg fick enorma tittarsiffror...
...NFT:er gör succé i konstvärlden.
...landade framgångsrikt Perseverance-rovern på Mars.
Ever Given sitter fast i Suezkanalen.
... Squid Game är officiellt Netflix största serie.
Kapten Kirk är på väg ut i rymden.
...örfilen under Oscarsgalan.
Artificiell intelligens är här.
Argentina vinner VM 2022.
Twitters blå fågellogga har flugit sin kos.
Kalifornien förbjuder Cruises förarlösa fordon.
... Barbie och Oppenheimer är Hollywoods perfekta...
Taylor Swift skapar historia.
NUTID
God jul, allihop. Jag går nu.
- Tack. God jul. - Hej då! Kör försiktigt.
Hej. Var är du?
- I entrén. - Jag ser dig inte.
Ser du mig nu?
Du ser stressad ut.
Jag ska erbjuda mig själv som julens offerlamm.
- Så, ja. - Jag vill träffa den här kvinnan.
Tro mig, det vill du inte.
Är konkav botten bra eller dåligt?
Hon kommer att älska det.
Okej, jag måste gå.
Andas. Du klarar det.
- Önska mig lycka till. - Det går bra.
Jag är nästan säker. Det hänger på vinflaskan.
Jaså? Toppen.
Jag fixar det här.
- Var har du varit? - Bara skött ditt bygge.
- Är de här? - Tio minuter.
- Det här? - Ja.
- Bra. Det står mycket pengar på spel idag. - Var träffade du dem?
Det är oviktigt, för de har stora idéer och djupa fickor.
Vi pratar om 15–20 våningar, bara i huvudbyggnaden.
Låt oss säga att vi får kontraktet. Vad innebär det för mig?
- För dig? - Ja.
Ett års full sysselsättning, tak över huvudet, mat på bordet.
Den ovärderliga gåvan att få jobba för mig.
Jag är kvar en kvart till. Jag ska träffa Cassies föräldrar.
Första intrycket är överskattat.
Du är skild, va?
Separerad.
Nej, det måste registreras idag.
Nej. Skadeståndsklausulen är standard. Annars skriver vi inte på.
Än sen? Det är därför de anlitar oss.
Jag debiterar per sexminutersperiod.
Varje dag de inte betalar måste de betala mig.
Vi kan fortsätta så här i en timme,
eller så hoppar vi fram till där du är överens med mig och sparar 300 dollar.
Påminn mig igen. Dina bröder heter Callum och...
- Cam. - Cam.
Cassie, Callum, Cam.
Och hundens namn är Cookie.
Det är Veronica.
Nej, jag vet det, men...
Cookie? Cassie, Callum... Varför inte nåt med C?
Larva dig inte.
Hördu!
Okej, det går fort.
Jag borde följa med in.
Jag älskar dig, men du och pappa hinner inte
diskutera kylskåpets ursprung igen i en halvtimme.
Okej. Visste du att de kallades "isskåp"?
- Helt sjukt. - Jaha.
Det var bara en låda med is. Tänk dig. Sjukt, eller hur?
- Vill du följa med in? - Jag väntar här.
Okej. Jag är strax tillbaka.
Pappa! Jag är här, och jag är sen.
- Hej, stumpan. - Oj.
- Var är Cam? - I bilen.
Vi kör hårt, Magnum. Innan ditt nästa fall dyker upp.
Du kan driva med mig hur mycket du vill, men Tom Selleck hade nåt speciellt.
Visst.
Här, din viktigpetter.
Vill du inte behålla dem?
Nej, det är dags att du tar dem.
- Har ni hörts av sen dess? - Nej. Aldrig.
Jag träffar hans mamma ibland. Hon frågar om dig.
Mamma?
Logan är här.
- Logan vem? - Logan, ditt barnbarn.
Minns du mig?
Du är stilig.
Tack, mormor. Det är lite konstigt, men... Hur mår du?
Uttråkad.
Nästan till döds, men jag har inte sån tur.
Det låter dystert, mormor.
Men jag tror att jag kan hjälpa till med tristessen.
Nu kör vi.
Det här gillar jag. Har du sett det? Den träffar aldrig hörnet.
Nej, det har jag nog inte.
Mitchell, din resväska är tom.
Ja, den är tom, därför att allt som ska vara i den är i tvätten, Susan.
- Allt? - Japp. Färgat, vitt, mörkt, alltihop.
- Det blir förstört. - Ser han ut att bry sig om hur han ser ut?
- Vi önskar att du kunde följa med. - Ja, jag med.
- Kanske nästa år. - Ja.
Med lite tur är huset sålt när vi kommer tillbaka.
- Ja. - Ja.
Älskar er. Messa när ni har landat. Drick inte för mycket.
- Älskar dig. - Sköt om dig.
- Inte dricka för mycket? - Känner jag inte till.
- Du ser jättefin ut. - Jag håller med.
- Du bryr dig. - Ja.
- Varför fungerar inte kabel-tv:n? - Titta på klockan.
- Åk nu. - Du borde ha sagt nåt.
- Vi klarar oss. - Jag kan hjälpa er.
Det gör du redan.
Det är bara mycket just nu med mediciner och vårdare.
Det är... Vi klarar oss.
Men du, vilket stort steg att besöka föräldrarna.
Nej, byt inte ämne.
- Skulle jag ljuga för dig? - Ja. Alla gånger.
- Klarar du dig? - Ja då.
Al och Dan kommer till jul. Vi ses när du kommer hem.
- Okej. - Åk och charma dem nu.
- Okej. Älskar dig. - Och jag dig.
- Ring mig om det är nåt. - Ja.
- Älskar dig, mormor. - Jaså?
Glöm inte att kela med valpen.
- Jaha. - Mamma gillar det.
Oroa dig inte, den bits inte och skäller inte. Den är gullig.
Okej. Jag tänkte inte...
Du måste smaka på mammas chokladkakor.
- De är grymma. - Okej, jag ska smaka.
Men hon kollar hur många du äter, så ta inte för många.
Hon sparar ett gäng bara till mig.
- Jag ska inte äta för många kakor. - Precis.
Är du snäll får du ta en bit av en av mina.
- Oj, de har redan börjat. - Ja.
- Vi borde ha kommit tidigare. - Ja.
- Jag borde ha bytt kläder. - Det är okej.
Jag är nervös.
- Andas. - Okej.
- Du är bra. Du ser fantastisk ut. - Gör jag?
- Ja. Kom hit. - Okej. Tack.
Hoppas jag stör.
- Hej, älskling. - Hej, mamma.
- Mrs Morgan. - Avery. Bättre sent än aldrig.
Till dig.
Tack, kära du.
Titta, med skruvkork.
Snabbt och enkelt.
Hej.
- Nej, vi äter inte våra gäster. - Det händer aldrig.
Kom in. Jag är stolt över dig.
- Hur mår du? - Trött.
- Du jobbar för hårt. - Ja.
Nu kör vi.
- Gissa vad? - Du har bakat kakor.
- Men bara till min pojke. - Jag vet.
Fina jeans.
Leonard!
Det sätter stor press på dig.
Jag måste göra nåt. Jag måste bara lista ut vad.
Be Paul om mer pengar. Han verkar vara rik.
Jag har bett om mer pengar sen jag började.
Jag får samma svar jämt. "Drar du in kunder får du betalt."
Varför drar du inte in kunder?
Det var nog inte menat bokstavligen.
Men idén är bra.
Jag har många bra idéer, Logan.
Pappa har många kontakter. Jag kan kanske hjälpa dig.
Ja, det vore toppen. Tack.
Nej. Vad är det för fel med de här kläderna? Allvarligt.
Har du tittat i spegeln?
- Hej, pappa. - Hej, raring.
God jul.
- Hej, kompis. - Hej.
- Mamma får inte se att jag inte jobbar. - Mamma är här.
Hej.
De här är till dig.
Logan, vad vackra de är.
Förlåt att vi är sena. Jag fastnade på jobbet.
Var inte dum. Det är svårt att komma loss när man är chef.
- Ska jag... - Var är väskorna?
De är i bilen. Vi hämtar dem efter festen.
Nonsens. Callum hämtar väskorna.
Callum. Kan du hämta hans väskor?
Ja, mamma.
- Det låter som att de är här. - Nytt blod. Tack och lov.
- Vad sa du? - Inget. Det var inget.
- Hej. Trevligt att träffas. - Nycklar.
- Jaha. Visst. Det är pickupen. - Ja. Uppfattat.
- Min favoritbror. - Min favoritsyster.
- Det här är min bror Cam. - Kul att äntligen träffas.
Ja, kul att äntligen träffas. Toppen.
Hans flickvän Avery.
Trevligt att träffas.
Ja.
Ursäkta. Avery och jag...
...är så glada att vi får fira jul med er.
Självklart.
- Ja. - Absolut.
Ja, trevligt att träffas. Logan, va?
- Ja. Logan. - Ja. Okej.
- Ja. Du också. - Då så. Logan...
Alla längtar efter att träffa dig.
Följ med mig. Du ska få träffa grannarna. De är rika.
Så bra.
Ja, jag tjänar mycket pengar.
Jag håvar in bitcoins, det är helt otroligt.
Om ett år har jag nog en båt. Och ni är välkomna.
Jag är säker på det. Jag dör av hunger.
- Var är toan? - Jag ska visa dig.
- Jag visar honom. - Du är ju hungrig.
Ät det här. Det är jättegott.
- Tack. - Kom.
Då så.
- Hon är inte glad, gott folk. - Det här händer inte.
- Ta ett djupt andetag. - Logan, du får inte berätta om oss.
Men det är ju kul. Hur länge sen är det? Det har gått tio år.
Vi säger att vi har varit ihop, och går vidare.
- Tycker du det är kul? - Ja, faktiskt.
Visst. Du kanske har rätt. Vi kanske ska säga att vi har varit ihop.
Då kan de, under de här fyra dagarna, föreställa sig när vi hade, du vet, S-E-X.
S-E...
Inget att se här. Ursäkta.
- Logan. - Visst.
Ja, jag förstår att det kan bli lite problematiskt.
Det sista jag behöver är att ge henne ammunition.
Erica? Hon verkar trevlig.
Det är så typiskt dig.
Du valsar in och charmar byxorna av den elaka tanten.
- Är hon elak? - Ja, hon är elak.
Okej. Ska vi gå och berätta för läraren?
Förlåt. Jag försökte prata i termer som du är van vid.
Får du signera Cassies betyg eller måste föräldrarna göra det?
Du är väldigt rolig. Är vi klara här?
Är vi överens?
Ja, visst.
- Ja eller visst? Vilket? - Ja, vi är överens.
Okej.
- Efter dig. - Nej. Efter dig.
Du är en mardröm.
Det blir bra. Det kommer att gå bra.
- Logan. - Hej.
Jag vill att du träffar mina föräldrars bästa vänner.
- Det här är Margaret. - Hej. Logan.
- Och Stan. - Trevligt att träffas.
- Oj. Snyggt jobbat, Cassie. - Margaret.
Jag säger bara vad alla tänker.
Cassie säger att du är en stor byggpamp.
Jag jobbar med kommersiella och industriella fastigheter.
Just nu bygger vi ett varuhus i stadens norra del.
- Verkligen? - Ja.
Stans företag vill bygga ett stort livsstilskomplex i Marietta.
- Ni två borde prata jobb. - Älskling.
- Ett livsstilskomplex? - Ett projekt för folk i min ålder.
För gamla för klubbar och för unga för sömnig schack.
Precis!
Det låter fascinerande. Jag vill gärna höra mer om det.
Kanske komma med några idéer?
Visst, varför inte? Mitt kontor skickar information.
Men bara så du vet. Vi vill utnämna byggföretaget den första januari.
Alla anbud måste vara inne den 24:e.
Okej. Det är inget problem.
Jag vill se hans ansikte.
Titta vem jag hittade.
Sophie!
- Sophie. Va? - Herregud.
Jag visste inte att du skulle komma hem.
- Jag hoppades få se dig. - Tänka sig.
Jag ville överraska dig, så de här två fick hålla tyst.
- Hej, pappa. - Hej.
Det lyckades. Uppdraget fullbordat.
Soph. Det här är min flickvän, Avery.
- Hej. Trevligt att träffas. - Hej.
Hur känner ni varandra?
De har varit oskiljaktiga sen de var bebisar.
Sen lämnade hon oss och åkte till Australien.
Men nu får vi gratis medicinsk rådgivning.
Sant. Touché.
Är Callum här?
Han är säkert här och önskar sig bort. Ja, där är han.
- Herregud. Hur gammal är han? - Runt arton.
"Runt?" Han är exakt 18.
- Det var det jag sa. - Var det?
Callum, nej! Jösses, Leonard.
Callum, vad gör du? Skämtar du? Ställ ner det.
- Du sa att jag får ta ett glas. - Ja, när du är 21. Du är ett barn.
Tänk att han åldras men inte vi.
Ja, inte alls. Mycket fuktkräm för mig, så...
Julteamet, är ni redo? Gissa vad det är dags för?
- Ja. Jag minns. - Jag vet.
Vad är det här?
"Hemliga tomten". Vår familjs längsta tradition.
Högst 50 dollar, så var med eller bli inte bjuden nästa år.
- Vem fick mig? - Vad står det?
- Det är hemligt, mamma. - Jag vill att du får mig.
Varför åldras hon inte?
Det är som en skräckfilm.
- Hej. - Hej.
Logan verkar vara schysst.
Sophie också.
Lustigt att du aldrig har nämnt henne med tanke på hur tajta ni var.
Vi har bara träffats några få gånger på tio år.
- Ja. - Din mamma verkar gilla henne.
Är du svartsjuk?
Nej, inte alls. Nej, hon är bara lång och söt.
Är hon lång? Det tänkte jag inte på.
- Så du tycker att hon är söt? - Nej, jag...
Jag vet inte. Alla är långa för mig. Jag är 170 cm.
Jag tycker att du är vacker.
Din längd är perfekt, och jag la inte märke till hennes,
och mamma behöver bara lite tid. Okej?
Ja, okej.
Hon gillade inte Cassie innan Cassie var 11.
Jag tror inte att hon gillar Callum alls.
- Jättekul. - Jag skojar inte.
Hon kommer att älska dig.
- Jag hoppas det. God natt. - Det gör hon. God natt.
- Får jag lämna lampan på? - Javisst.
Veronica. Du är så gullig.
Du är en retsticka.
- God morgon. - Hej.
- Kaffe? - Ja, tack.
Jag tänkte att vi kunde åka in till stan idag.
Det vore toppen,
men jag sa ju att det är familjeporträttet idag.
Vadå?
Konstnären kommer för att göra klart tavlan idag.
Javisst ja, tavlan.
Ja, jag vet, men det är mammas grej, så...
- Det är lite knasigt. - Ja.
Vad är knasigt?
Nej, knarrig. Jag menade knarrig. Sängen i hans rum är lite knarrig.
Jaha. Jag är ledsen om våra sängar inte når upp till din standard, Avery.
- Nej, jag bara... - Logan, hur sov du?
- Som en dröm. Stort tack. - Det är sånt jag vill höra.
Logan ska hämta en julgran så vi kan pynta sen. Du kan följa med.
Jag vill inte vara till besvär.
Det blir kul. Ni kan lära känna varandra. Gör det.
- Ja. - Toppen.
Hörni, glöm inte barnmässan i kyrkan idag, klockan fyra.
Fader Paul sa att om ni två skulle vilja läsa...
- Mamma. - Okej. Det är bara Jesus födelsedag.
Han är över 2 000 år, men som du vill.
Avery, det är inte riktigt ett jeanstillfälle.
Ifall du tänker på passande klädsel.
Jag kommer strax.
- Vad är det där för rock? - Min kappa duger bra. Varmare än man tror.
Här. Jag vill inte höra dig gnälla.
- Jag bär inte den. - Varför inte?
För att den är ful.
Och det står Callums namn på den.
Vi ska köpa en gran. Jag tror att jag klarar mig. Kom nu.
Pappa, kom!
Kolla igen.
Jag ändrade sammanfattningen.
Jag skickade nog en gammal version. Du får den nya senare idag. Tack.
Jag ber om ursäkt. Tack.
Jag förstår inte. Du vet att det finns färdighuggna granar i stan, va?
Ja, men hur kul är det? Jag betalar inte hundratals dollar för en gran.
- Du är verkligen konsekvent. - Tack.
- Du ser ut att frysa. Ta på dig den här. - Ja. Varför inte?
- Kan du vänta? - Jag hämtar varm choklad.
- Allvarligt? - Nej.
Vad sägs om den här?
Nej, vi vill ha en på 2,5 meter. De här är knappt två.
Jag fryser om fötterna och är hungrig.
- Jag visste att jag glömde nåt. - Vadå?
Att ta med en påse med nötter och kex ifall du blir hungrig.
Hysteriskt kul. Den här, då?
Vet du, att få Erica att gilla dig
är inte så svårt som du tror. Det är egentligen ganska enkelt.
Vad jag menar är att jag kanske kan hjälpa dig.
Jag får dig att se bra ut,
och sen kan jag kanske få Erica att älska dig.
- Din självgodhet gör mig illamående. - Jag är allvarlig.
Varför skulle du göra det?
För att vi är vänner. Och för att jag kan behöva din hjälp.
Jag förstår. Med vadå?
Ett anbud.
- Ett anbud? - Ja.
Oj, nej. Ursäkta.
Ett affärsanbud till Stan.
Cassie och jag är långt ifrån nåt giftermålsanbud.
- Nej, det är ju mitterminsprov snart. - Får jag fortsätta?
Jag har tagit fram ritningar och ordnat tillstånd, allt sånt,
men jag har aldrig gjort ett komplett affärsanbud,
och du gör sånt hela tiden.
Hur vet du vad jag gör?
Din pappa gav min mamma ditt visitkort. Det satt på kylskåpet väldigt länge.
Vad säger du, fröken affärskonsult- komma-civilekonom? Är du med?
Du är vrickad om du tror att du bara kan slänga ihop ditt första anbud.
Precis, det är problemet.
Kom igen. Kan du hjälpa mig? Hjälp mig med anbudet
så hjälper jag dig att bli medlem i Morgan-familjen.
Vem sa att det är så seriöst?
Du är i 30-årsåldern, så du dejtar mer seriöst nu.
Men din pojkvän är en riktig mammas pojke. Hon tuggar säkert maten åt honom.
Så han gör inte ett dyft utan mammas godkännande.
- Du är galen. - Är jag?
Ja, och jag behöver inte din hjälp. Jag klarar Erica själv. Tack så mycket.
Jaha, okej. Det har ju gått bra hittills.
Hej.
Jag gör det för mamma. Hallå? Hej, hur går det?
Bara bra. Är allt okej?
Mamma undrar om du kan köpa några flaskor vin på hemvägen.
- Inga skruvkorkar, Cameron. - Hörde du?
Jag hörde. Visst, inga problem. Älskar dig.
Detsamma.
Gör vi det snabbt är det snart klart.
- Jag vet. - Mitt livs historia.
- Vakna. Kom igen. - Le.
- Du behöver inte slå mig. - Le.
Så hur har du tänkt dig att vi ska göra?
Jaha, okej.
Vi har tre dagar på oss,
och vi måste minska skadorna från din sida, så klart.
Men det går att rätta till.
Du behöver bara se till att jag ger Stan ett vinnande anbud senast julafton.
Okej. Vi gör det så smärtfritt som möjligt.
Taget.
- Logan, är det... - Vadå?
Är det kaffe? Gömde du det?
Kan du spara lite till mig? Snälla?
Kanske.
Vad sjutton, Logan! Vad gör du?
Förlåt.
- Har du några servetter? - Titta i handskfacket.
Herregud. Mat!
- Är det godis? - Ja!
Lite gammalt, men gott.
- Vadå? Vill du ha? - Nej, det är bra.
Vad gör vi här så tidigt? Det är inte ett "jeanstillfälle".
- Jag har en idé för att imponera på Erica. - Åh, Gud.
Tycker du om att tala inför publik?
Jag tycker om de här.
- Akta soffan. - Jag ser den.
- Här, framför dörrarna. - Ja. Så där.
- Jag behöver din hjälp. Det är jul. - Som vanligt...
Logan, vilken vacker gran.
Tack. Jag önskar att jag kunde ta åt mig äran, men Avery valde ut den.
Jaha, Avery. Det är en fin gran. Tack.
- Cam, kan du hämta julpynt från källaren? - Ja, mamma.
- Du hörde henne. - Okej, mamma. Här är den.
Wow!
- Den är otrolig. Helt otrolig. - Verkligen speciell.
Hon fångar oss helt perfekt.
Gör hon?
Vad är så roligt?
- Åh nej. - Vatten...
Mår hon bra?
Jag vet inte. Hon blev nog överraskad av hur vacker den är.
Oj.
- Du måste hjälpa till lite. - Jag vet. Jag bara...
Det är tavlan. Hon åldras inte.
Jag vet. Det är lite knäppt, men samla dig.
Bra. Vad fint. Bra jobbat.
- Jag ska. Jag fixar det. - Okej.
- Whoosah. - Whoosah.
- Ja. - Vi bara...
Namaste.
- Okej? - Jag är okej. Jag fixar det här.
Är ni redo för kyrkan?
- Nej. - Ja.
Det var ditt fel.
Flina inte.
Skickade hon dig?
Vad är fel nu?
- Inget. - Jag ser det på dig.
Fel rock. Prova den här.
- Tack. - Så där ja.
- Den här är snyggare. - Jösses.
- Jag är inlindad i kattungar. - Ursäkta?
- Du ska väl inte ha på dig den där? - Nej, vi tog med den till granodlingen.
Tack och lov.
- Vad är... - Mycket bättre.
Okej.
Kör du eller pappa?
- Ja. Jag gillar det. - Då så.
NU MED THC!
Jag vet, men...
- Logan, är du klar? - Ja, hämtar jackan bara.
Det är dags.
- Måste jag sitta bak? - Jag kommer.
Det här är de bästa platserna. De kostar extra.
Naglar är så märkliga.
De är så hårda. De växer från ingenstans.
Man kan måla dem, vilket är fint.
Det är också ganska konstigt.
Jaha.
Mår du bra?
- Ja. - Säkert?
Vet du vad? Jag måste gå på toaletten.
Strunta i naglarna.
Jag klämmer mig förbi.
Ja, det är bra.
- Hej, lillen. Är prästen där inne? - Ja, han förbereder gudstjänsten.
Jag ska bara prata lite...
Ta det lugnt, tiger. Det går inte.
Förlåt?
I så fall... Okej. Det här är viktigt. Min vän Avery skulle läsa,
men hon kan inte för hon är sjuk, och du måste säga det till honom.
Inga problem.
Tack. Glöm inte, bara.
Jag fixar det.
Bäst för dig.
Hur mår du?
Jag är hungrig. Är du?
Jag är inte hungrig, och inte superhög heller.
- Jaha, okej. - Nej. Allvarligt. Du är verkligen hög.
Godiset var spetsat med THC.
- Du skojar, va? - Nej, men jag har pratat med dem.
Jag sa att du inte mår bra och inte kan läsa.
Sitt här och var tyst. Det är lugnt.
"De som vandrar i mörkret ska se ett stort ljus,
över dem som bor i dödsskuggans land ska ljuset stråla fram."
"Du har förökat folket."
"De ska glädjas inför dig som man gläds under skördetiden,
som man jublar när man delar byte."
- Hur länge har vi varit här? - Tio minuter.
Toppen.
Innan jag börjar min predikan idag
vill jag välkomna en mycket speciell gäst hos familjen Morgan,
som har erbjudit sig att läsa för barnen.
Godiset börjar verka.
Åh, nej.
Fröken Avery.
- Va? - Fröken Avery?
- Vad gör jag? - Det går bra.
- Vad gör jag? - Jag vet inte.
- Vad gör jag? - Det ordnar sig.
- Gör det? - Jag vet inte. Gör det?
- Har vi... - Avery, vad gör du?
- Ursäkta mig. - Är du säker?
Du glömde.
Okej. Det här går bra.
Ett litet felsteg, det kan hända vem som helst.
Ingen behöver veta att du är hög. Oj, jag är så hög.
Det här vore grymt om jag var nån annanstans.
På en ö. Med en pizza. Sluta! Fokusera.
Le bara. Nicka. Bara en normal, inte hög tjej,
som ska prata med barn om en födelsedagsfest
fast hon är hög som ett höghus.
Du gjorde det. Titta bara.
Här står du. Och ingen misstänker nåt.
- Det här var en överraskning för mig. - Hon bara står där.
Avery, du borde säga nåt.
Högt, så att alla hör.
ALLA VET
Så... För länge, länge sen,
i en fjärran galax...
Det blir bra. Hon värmer upp.
Replik.
Betlehem.
Javisst ja. I Betlehem.
Maria, mamman,
och Josef, "pappan",
bjöd in alla sina tjusigaste vänner till en slags, ni vet, som en babyshower.
Vi har en fest precis här.
Vi ska fira länge och väl.
Så ta med er gott humör och ert skratt så att vi ser.
Vi ska fira den här festen med er.
- Är det Kool & The Gang? - Ja, jag tror det.
Det här är ert firande.
Fira goda tider, kom igen
Vi firar
Låt oss fira och ha kul
Vi ska fira
Fira goda tider, kom igen
- Vad sägs om att tiga för en gångs skull? - Jag tar hand om det.
Jaha...
- Det där var... att ta i. - Ja...
- Fröken Avery. Ursäkta mig. - Ja.
- Det var inte vad jag hade väntat mig. - Ja, jag vet...
Tro mig, det var inte vad nån av oss hade väntat sig.
Det stämmer. Det var bättre.
Ursäkta?
Jag har inte sett barnen, hela församlingen,
så engagerad i en gudstjänst på... tja, nånsin.
Och du berättade historien om Jesu födelse på ett så roligt och tillgängligt sätt.
Det kanske inte var min stil och i stort sett felaktigt,
men det här är årets mest hektiska tid med alla som bara dyker upp till jul.
Och jag hörde några av barnen säga att de vill komma till nästa gudstjänst.
Oj, tänka sig.
- Ett julmirakel. - Det måste det vara.
- Tack så mycket. - Det var ett nöje.
Kom snart tillbaka.
Det är okej. Låt det vara.
- Hej. - Hej. Sugen på nåt?
- Vad gör du uppe? - Jag jobbar på några koncept.
Vad är det här?
Jag har bara lekt lite. Det här är den riktiga versionen.
Vad är fel med de här?
Ingenting, men de funkar inte.
Killar som Stan och min chef vill att det går snabbt och är billigt.
Det här är fantastiska koncept.
Tack ska du ha.
- Och jag är hungrig. - Kan jag tänka mig.
Jag mejlade dig en mall du kan använda.
Jag fick den. Tack.
Jackpot.
Inget går upp mot en välbalanserad måltid.
Jag är utsvulten.
Ja, THC har den effekten.
- Det är toppen att du gör det. - Gör vad?
Du strävar framåt.
- Det gjorde mig alltid lite avundsjuk. - Var du avundsjuk på mig?
Ja, du bara... Du kunde konsten att vara lycklig. Inte jag.
Jag minns det inte så.
Du pratar om London.
Inte för att dra upp det förgångna, men ja.
Det kändes inte som om du åkte för jobbet,
utan som om du flydde från allt som påminde om din mor.
- Som mitt hem? - Och mig.
Det var för tio år sen, Logan. Jag har förändrats mycket sen dess.
När var du hemma till jul sist?
- Okej. - Nej, jag bara...
Du får inte tro att jag var glad
eller bara gick vidare, för det gjorde jag inte.
Du förlorade den viktigaste personen i ditt liv.
Men det gjorde jag med.
Logan.
Jag ber om ursäkt.
Det är ganska sent, så...
Förlåt. Ursäkta. Jag går och lägger mig.
God natt.
Avery, jag ska bränna dina jeans.
Ge dem till mig. Jag kastar dem i eldstaden.
Sophie kan bära jeans. Hon är så vacker.
Och jag vet att du åt alla mina kakor.
God morgon, min lilla prins Camelot. Sovit gott?
Jadå. Du måste sluta ställa varm mjölk vid sängen. Avery flippade ut.
Ska du gå ut?
Jag har ett jobbsamtal, så jag tar en promenad.
Gör det snabbt, för det kommer folk och hämtar kakor snart.
- Du får hjälpa mig... - Ja, mamma.
Jäklar. Inte bra alls.
Logan! Tack och lov.
- Distrahera Erica i tre minuter. - Va? Varför?
- Är du hungrig? - Nej, inte alls.
- Har du ätit kanelbullar? - Inte än.
- Är allt bra? - Fråga inte.
- Håll henne bara borta från köket. - Okej.
Jag ser fram emot dem. Är de nybakade?
- Är du förstoppad? - Nej, vad har det...
- Ibland proppar de igen... - Hej.
Förlåt.
Kan jag få prata med dig en stund, i enrum?
I enrum? Självklart, sir.
Pussa mamma.
- Älskar dig, mamma. - Detsamma.
- Bu! - Hej.
Jag ville bara säga
tack för att jag fick komma hit.
Du är så välkommen. Det vet du. Vi älskar dig.
Var det nåt särskilt du ville prata med moi om?
- Ja. - Är det...
Tänker du fråga mig vad jag tror?
Jag... Jag tror det.
Herregud!
En kakbehandling.
Det gick fort, men...
- Vet man så vet man. Du vet? - Vi vet nog.
- Kom hit. - Du... Vad händer?
Sitt där och se skyldig ut.
- Min nya son. - Det... Ja.
Veronica, nej!
- Vad hände? - Hon kom åt kakorna.
Hur då? De stod på bänken.
- Jag vet inte. Man kan om man vill. - Hon har ätit massor. Leonard!
Han har nog åkt.
- Nån måste ta mig till veterinären. - Va? Nej, det behövs nog inte.
Choklad är giftigt för hundar. Hon väger 1,5 kilo.
Tänkte inte på det.
Okej, det är bråttom. Vi åker.
Logan, städa upp, tack.
Ja.
VETERINÄRKLINIK
- Avery. - Gå in.
- Hej. Vi ringde från bilen. - Okej.
Herregud. Mamma är här.
Det blir bra.
Herregud.
Jag känner hur hennes puls saktar ner.
Hej, Veronica.
Doktorn, hjälp henne. Hon har ätit en enorm mängd chokladkakor.
Jaså, har du?
Jag har aldrig sett henne så här.
Vad kan vi göra? Ge henne ett piller? Mycket vätska? Tala om det så kan vi åka.
Tyvärr är det inte så enkelt.
På en så liten hund som har ätit mycket choklad
måste jag framkalla kräkningar,
spola systemet med vätska och tvångsmata med aktivt kol
så att giftet inte går ut i blodomloppet.
- Herregud. - Du skojar.
Gör vad som krävs, doktorn. Hon blir svagare för varje minut.
- Javisst, jag kommer strax. - Herregud.
- Jag vet att det är svårt. - Det är det verkligen.
Och det blir ännu svårare, så låt mig hjälpa dig.
Jag stannar här med Veronica, så slipper du se det.
- Jag överger inte mitt djur. - Lyssna på mig. Du kan och du ska.
Jag stannar hos henne hela tiden.
Herregud!
Jag tar hand om det.
Det går bra. Gå nu och oroa dig inte.
Mamma ska be för dig. Jajamän.
- Rädda hennes liv. - Ja. Gå nu.
- Allt blir bra. Jag lovar. - Okej.
Så, en lustig historia.
Har jag förstått dig rätt? Du åt ett dussin kakor.
Sen skyllde du det på en hund.
Och nu vill du att jag ska låtsas ge den vård?
- Jag är verkligen inte stolt. - Säger du det?
Så, gör du det?
Vi fick inte lära oss hantera såna situationer på veterinärhögskolan.
Men jag känner att det bryter mot minst fyra etiska koder.
Så jag måste säga nej.
Snälla, nej. Är du gift?
Ja.
Hur är dina svärföräldrar?
UNDERSÖKNINGSRUM
Vem är en duktig flicka? Ja, vilken duktig flicka.
Du är så duktig.
Det är min...
Min stackars älskling. Hur klarade hon det?
- Förvånande bra. - Gjorde hon?
För att hon är en modig flicka. Ja, hon är en modig flicka.
Och Avery, du också. Tack så mycket.
- Tack, doktorn. God jul. - Glöm inte räkningen.
Hoppa in i bilen. Jag tar hand om det.
BELOPP: 1 435,66 dollar.
Okej. Jag köper det.
Det var ett nöje att göra affärer med dig, Avery.
Det är mycket.
Hur kan du ha missat den? Vi ser den nästa vecka.
- Okej. Var ska den här stå? - Där borta.
- De är tillbaka. Kom. - Ja.
Cam, de är här.
Herregud.
- Hej. - Hej.
- Hur mår hon? - Hon fick intravenös medicin.
De magpumpade henne och gav henne kol för blodsystemet.
- Men hon mår bra. Hon var modig. - Du också, min kära.
Det går inte ens att beskriva. Den här damen var stjärnan där.
- Det var inget. - Det är exakt vad det inte var.
Tack för det du gjorde. Jag glömmer det aldrig.
Inte jag heller.
Du räddade vårt barns liv.
Överlevde min älskade ängel?
- Logan, vad gör du? - Har du blivit galen?
Det är faktiskt inte så illa.
Jag berättade för veterinären och han hjälpte mig.
Men Erica...
Jag sa åt Erica att gå ut och låta mig ta hand om det.
- Vi hamnar i trubbel. - "Trubbel?"
Är du fem? Du var inte så här när vi dejtade.
- Ursäkta? - Gå innan nån ser dig.
- Vem skulle se mig? - Hej.
Vi snackar lite.
Jag vet inte vad du tror att du hörde. Men du har fel, oavsett.
Jag tror att jag hörde att ni två har varit ihop
och att du åt kakorna och skyllde det på hunden.
Jag åt dem på grund av ditt godis.
Va? Var hittade du dem? Jag har letat överallt.
- I din jacka. - Inte poängen.
Det är inte poängen. Du måste hålla tyst om det här.
Annars berättar jag för mamma och pappa om ditt godis.
Då säger jag att du åt dem. Typ, okej?
Jag tänkte inte igenom det.
Hörni, det är jul. Vi vill bara bevara julfriden.
Jag tror att vi alla kan få som vi vill här.
Okej, jag lyssnar.
- Lägg in ditt nummer här. - Okej.
Vi hörs.
- Varför blir jag livrädd? - För att han är en sociopat.
- Seriöst? - Va? Redan?
Hallå? Absolut inte.
Avery, var stark.
Nej, jag kan inte. Nej, det går inte.
- Okej då. Vilken smak? - Säg nej.
Du får åka och köpa sprit.
Nu?
- Det är skönt att komma ut ur huset. - Ja, jag vet.
- Ja, den med... Ja. - Ja.
Med brännmärken...
- Den är kul, eller hur? - Ja.
Jag firade min 21-årsdag här. Men jag minns inget.
- Lika bra, förmodligen. - Hej. Fyra vodkashots, tack.
Tre vodkashots, tack.
- Är du okej? - Ja. Självklart.
Känns det fel att inte vara hos din mamma över jul?
- Ja. - Ja, så är det.
- Vi firar hos dig nästa år, okej? - Visst.
- Bra. Sluta vara så tråkig nu. - Okej.
Hej, tjejen.
Sophie!
Hej.
- Kul att se dig. - Vad snygg du är.
Hej, du kom!
- Hej. - Vilken tjej! Vill du ha en drink?
- Vi tar väl en runda till? - Ja.
- Går allt bra? - Ja då, jättebra. Tack.
- Erica kan vara lite intensiv. - Nej då. Hon är toppen.
Kanske lite. Ibland.
- Ja. - Bara lite.
Ärligt talat, de flesta av Cams flickvänner hade stuckit nu,
med trasig självkänsla och rinnande mascara.
Du verkar klara dig jättebra.
Jag packade vattentät mascara.
Ursäkta mig en sekund. Hej, Barb. Ursäkta, det är högljutt här.
Hej, Barb. Ursäkta. Ja, jag är här.
- Är du kvar? - Ja, ursäkta. Jag kommer.
- Perfekt... - Okej, hej då.
Det där var min pappas mäklare. Hon hittar inte nyckeln till huset.
Nej, du skojar.
- Jag måste åka. - Det är en timmes bilresa.
- Och jag har druckit. - Jag kör dig.
- Va? Nej. - Jag kan inte låta dig göra det.
- Det är okej. Jag måste ändå jobba. - Låt den snälla killen vara snäll.
- Tack för att du gör det. - Ja.
Okej. Hej då.
- Jag är ledsen. - Hej då. Kul att ses.
- Ha så kul. - Hej då, Cass.
- Jag messar när vi är på väg hem. - Tack, du räddar oss.
Det går snabbt.
AVERY 11 ÅR
Avery?
Ja.
Jag saknar verkligen mamma.
Jag vet.
Jag vill inte ta farväl av huset.
När jag ser det ser jag bara henne.
När hon gör min halloweendräkt.
Pyntar granen alldeles för tidigt.
- Och slänger den alldeles för sent. - Ja.
Hon var min bästa vän.
Jag vet.
Det är så smärtsamt.
Jag såg mig själv bilda familj här.
Jag minns.
Har du pratat med din pappa om det här?
Ja, men han gick precis i pension. Han behöver pengarna.
Du borde göra det. Du borde lägga ett bud.
Du fortsätter...
Du fortsätter fly från ditt förflutna för att komma vidare med ditt liv.
Men du är du tack vare ditt förflutna.
Och de som bryr sig om dig förstår det.
Det är nåt mamma skulle kunna säga.
Du har ett anbud som ska göras klart.
Nej.
Lugn, det kan vänta. Vi kan väl bara sitta här en stund.
Hallå?
Visst.
Jag mår toppen.
Du, Callum.
Om du spyr i min bil dumpar jag av dig på gatan, okej?
- Hörru. - Jag skojar inte.
Jag låter dig dö där.
Rocka vidare.
Jag mådde ju bra.
- Ja, visst. - Så ja.
Nej.
Om du inte mår bra, gör det i papperskorgen, om du fattar.
Så där ja. Sov gott.
Han är ute än.
God natt.
Ja, god natt.
- Sen kväll? - Hej.
Ja.
Ja. Sen kväll, absolut.
- Vad gör du uppe? - Jobbar lite, bara.
Jaha. Det är galet sent. Du jobbar hårt.
Okej, jag går och lägger mig.
Helt slut.
- God natt. - Ja, god natt.
Logan.
Du...
Kan det här stanna mellan oss, tror du?
Det är bara att...
Hon blir sur när jag är ute och dricker.
Jag vill inte reta upp... Fattar du vad jag menar?
Visst.
Coolt. Tack, jag uppskattar det.
- Ja. - Coolt. Okej.
- God natt. - God natt.
- God morgon. - God morgon.
- Varsågod. - Tack.
Avery, du missade en kanonkväll.
- När kom ni hem? - Runt ett, typ.
Cam stannade kvar med killarna.
Och den här jobbade hela natten på sitt lilla anbud.
Hej, tjejen.
- Jag är ledsen. Jag glömde. - Oroa dig inte. Det är lugnt.
- Mejla det, jag vill se det. - Okej.
God julafton.
- Hej. - Hej. God morgon.
- När kom du hem? - Klockan två.
Jag vet. Galet. Jag sov på soffan för att inte väcka dig.
Jag går och byter om.
Vad händer?
Inget. Bara...
- Du har knappt sovit alls. - Nej.
- Men jag måste göra klart... - Visst.
...en sista del. Och skriva ut det snabbt.
- Jag kommer strax. - Det är lugnt.
- Jag älskar när det snöar. - Jag med. Det är så juligt.
Den ligger nog inte kvar.
- Okej, dr Deppig. - Förlåt.
- Vem fick du? - Det heter hemliga tomten av en anledning.
Bara så du vet, så gillar jag hemliga klappar. Okej, tomten?
Tänk svart spets.
Okej. Ursäkta, det är nog Paul. Ja, jag måste ta det.
Är du okej? Dr Deppig?
- Ja då. Förlåt. Jag är bara helt slut. - Okej.
Ja. Ska vi ses här klockan tre?
- Går det bra? - Visst.
- Coolt. Vi ses om en stund. - Ja.
Vi borde prata.
- Logan... - Inte om oss. Om Cam, faktiskt.
- Vad är det med Cam? - Han kom hem sent igår kväll.
Ja, jag vet. Han sa det.
Nej, det är grejen. Det var faktiskt senare än...
Är du lycklig med Cassie?
Vad har det med saken att göra?
Ja. Självklart.
Så varför hackar du på Cam?
Hackar på? Jag hackar inte på honom.
Jag oroar mig för dig. Och det kändes inte rätt.
Du behöver inte oroa dig för mig längre.
Du har rätt. Ja.
- Du har rätt. - Logan...
Det är lugnt. Vi ses senare.
BYGGNADSANBUD – LIVSSTILSKOMPLEX
- Förlåt. Jag bara... - Det gör inget.
Det är jättebra, Logan.
Tack.
Ni två tigger om att bli avslöjade.
Vad vill du?
Jag behöver en julklapp till hemliga tomten.
Allt är stängt. Omöjligt.
Det är lugnt. Jag tar en av era.
Jag har mamma, så om nån av er har en av de andra tjejerna är det löst.
- Jag har din pappa. - Jag fick dig.
Det funkar faktiskt.
Okej då, ta min julklapp, din onda lilla man.
Här.
- Det är ett nöje att göra affärer med er. - Visst. Ditt lilla troll.
- Han är så jobbig. - Satan i en fluffig tröja.
Nej, men ärligt talat...
Vänta lite.
Erica, när vi var i deras ålder fanns det inte samma möjligheter.
Så sant.
Titta bara här. Vi har en konsultchef, en läkare...
- Och Cassie. - Vår yrkesstudent.
Jag är mycket yngre än de här två. Glöm inte det.
Det låter du oss inte.
- Avery, var kommer du ifrån? - Peachtree City.
- Är det sant? Logan med. - Ja.
- Jaså? - Världen är liten.
Konstigt att ni inte känner varandra. Hur många bor där? Typ 500?
Jag tror...
- Fyrtiotusen. - Ja.
Bor dina föräldrar kvar?
Min pappa gick just i pension, och han vill flytta till stan.
Mr Morgan, funderar du på att gå i pension? Cassie nämnde det.
Ja, det gör jag. Det blir snart 30 år i företaget...
Men ärligt talat, vad ska du göra om du inte jobbar?
Mamma? Han kanske inte vill.
Soph, när åker du tillbaka till Australien?
Jag funderar faktiskt på att öppna min praktik här.
Vilka fantastiska nyheter! Varför har ni två inte sagt nåt?
Det är de senaste nyheterna, men vi är så klart jätteglada.
Och stolta.
- Det är fantastiskt. - Tack.
- Grymt, Sophie. - Jag plockar unda...
- Vad gör du? - Logan, nej. Du är...
- Sitt still. - Jag gör det gärna.
Absolut inte. Sitt kvar.
- Det är mitt hus. Du är min gäst. - Okej.
Leonard?
Ja.
- Kan du ta min? - Jag hjälper dig.
Så där ja.
- Tack, bartendern. - Det var så lite.
- Logan! - Ja.
Ursäkta mig.
Hej.
Händer det?
Vad ska hända?
Åh. Okej.
Logan. Har du tid att prata?
Ja.
- Stan vill prata. - Gå. Oroa dig inte.
Okej.
- Hej. - Har du hunnit titta på mitt projekt?
Ja, det har jag.
Toppen. Ledsen att jag förstör din jul.
Ingen fara. Det är däruppe. Jag går och hämtar det.
- Okej. - Okej.
Hej.
- Vad gör du? - Hej, Stan.
- Hemliga tomten-dags. - Det är kul.
- Raring... - Nej.
Nej. Stäng inte dörren.
Stäng dörren.
Logan, det är inte som det ser ut.
Så ni har ingen affär?
Det är lite som det ser ut. Men vi har en plan.
Bra. Ni har en plan, toppen. Nu går jag.
Vi ska berätta för alla, Logan. Men inte nu, okej?
Så du måste lägga locket på.
Jag har lagt locket på så mycket att min skalle snart är platt.
- Okej? - Logan. Gör det för Cassie.
Kan du det?
Leonard, jag väntade mig inte det här från dig.
Inte från dig. Från Marge var det ganska väntat.
Va? Du känner inte mig.
Varför säger han så?
- Lyssna inte på honom. - Jag vet, älskling.
Vet Erica att du pratar spanska?
Det är ett kärlekslöst äktenskap.
Alla kan se att det är kärlekslöst, men ni är gamla.
- Gamla äktenskap är såna. - Du är inte gammal.
Snälla, låt oss bara ta oss igenom julen.
- Vi lovar att berätta. - Ja, vi lovar. Snälla.
Snälla.
- Okej. - Så här...
Nej!
Vi sitter där nere resten av kvällen. Vi låtsas att inget har hänt.
Jag vill inte se minsta lilla blick mellan er två under resten av kvällen.
- Ja. - Är det uppfattat?
- Inga trånande blickar. - Okej.
Vi ska... Blicken framåt.
Är vi överens?
- Ja. - Ja.
Bra.
- Nu går vi ner och låtsas. - Ja.
Tack.
Här är Margarets.
- Tack. - Varsågod.
Leonard, ditt är på stolen. Har alla fått sina paket?
- Logan. Här är din julklapp. - Tack.
Så där. Har alla en julklapp?
- Ja. - Ja.
Ja då.
- Soph, du kan väl börja? - Okej.
Då ska vi se.
Badsalt. Man kan aldrig få nog av det.
- Jag köpte dem. - Ja, jag känner igen dem.
Avery. Det är din tur.
- Okej. - Visa oss vad du har.
Fint paket.
- Oj. - Vad är det?
Det är godis.
Callum, det låter som du. Du kunde ha ansträngt dig lite mer.
Det var inte jag.
Jag lovar. Jag fick dig, mamma. Du borde öppna det.
Om du insisterar.
Okej. Jag älskar hemliga tomten.
- Särskilt när det är min tur. - Säger du det?
Okej. Få se. Herregud.
- Lite märkligt val för mamma. - Snyggt.
- Va? - Vad i hela friden?
- Jag köpte inte det. - Du sa det nyss.
Nej, det var Logan.
- Va? - Herregud.
- Jag köpte det. - Till min fru?
Nej, jag köpte det till din dotter.
- Gud, vad pinsamt. - Förlåt.
- Hon ville ha det. Tja... - Jag är så förvirrad.
Callum, kan vi prata?
- Jag vill också prata med dig. - De passar nog.
- Lägg ner det. - Mamma, det är mitt.
- Vi var ju överens, din djävul. - Det är hans fel.
Ja, det var ett ärligt misstag. Det var stort, men ärligt.
Om du avslöjar vår överenskommelse
berättar jag gladeligen för alla om dina fritidsaktiviteter.
Ditt monster.
På sig själv känner man andra.
- Du tror alltid att du vet... - Vem är det?
- Kom in. - Hej.
- Hej. God jul. - Hej. God jul.
- Tack för att du kom. - Så gärna.
- Han kommer att bli så förvånad. - Kan vi...
Överraskning!
- Oj! - Överraskning!
- Mormor. Mamma. Vad gör ni här? - Jag bjöd in dem.
- Gjorde du? Vad snällt. Hej, mamma. - Hej.
Avery är här. Du känner henne inte.
Leonard. Det här är Erica. Välkomna.
Avery, vad fan gör du här?
Hur känner du henne?
- Va? Det gör hon inte. - Hon lider av demens.
Hon vet vad hon heter.
- Ge mig en kram, din lilla skit. Kom hit. - Vi kramar inte folk vi inte känner.
- Ida, hur känner ni varandra? - Tja...
Jag minns inte.
Ja.
Det är ingen fara.
Men jag minns att jag såg de här två
hålla på som kaniner i baksätet på din mammas bil.
- Det är omöjligt att glömma. - Nej, mamma.
- Va? - Logan, vad pratar hon om?
Avery? Vad är det här?
Känner ni varandra?
Okej. Så...
Det är en kul historia.
- Faktiskt. - Herregud.
- Är det? Det låter jättekul. - Okej.
- Det låter jättekul. - Vi tar en paus, okej?
Det är säkert inget konstigt.
Ska vi slå vad?
Okej. Ja. Vi har varit ihop.
Det var länge sen. Vi ville inte att det blev genant. Så vi...
Ljög?
- Jag skulle inte... Inte ljög, men... - Wow. Okej.
Då så. Är det allt? Inget annat? Nåt mer du vill berätta? Är det allt?
Oj. Vill du berätta nåt för mig?
Va? Nej.
Vad skrattar du åt? Din fjant.
- Inget. - Hörni.
Avery ville berätta, men jag sa att det skulle bli konstigt.
Det är inte sant. Logan ville berätta. Men inte jag.
Det är konstigt.
Spartacus!
Damen, ingen människomat. Hon har varit sjuk.
Oj då. Ingen människomat. Se så, kom nu.
Jag har mer. Jag är ju redan en idiot för er.
- Det här är bara för bra. - Callum, nej.
Gör det inte.
Veronica åt inte kakorna, mamma. Det var Avery.
Det är omöjligt. En person kan inte ha ätit alla kakorna.
Jo, om personen var hög.
- Ursäkta mig? - Det kan jag förklara.
- Vem blir hög? - Det är inte poängen, Leonard.
Lugna er. Det här är Cassies speciella kväll.
- Min speciella kväll? - Ja, och de förstör den.
- Vad pratar du om? - Logan tänkte fria.
- Va? - Va?
- Nej, inte igen. Nej.
Nej. Mamma, jag... Cassie, jag tänkte inte fria.
Inte?
Inte coolt, Logan.
Och det ska du säga?
Vad menar du med det?
Vi ska nog gå nu, Sophie. Hämta din jacka. Vi går innan det här...
Vad är det, mamma?
- Inget. - Inget.
Herregud. Du vet.
Vet du?
Självklart.
Vet vadå?
Marge och Leonard har en affär.
- Va? - Pappa?
- Va? - Va?
- Det är lugnt. - Hur kan du säga så?
Han är gladare och borta mer. Alla vinner.
- Mamma! Hur kunde du? - Stan...
- Pappa. - Stan!
- Herregud. - Sophie, vänta.
- Cassie? - Aver...
Erica.
- Jag är så ledsen. - Leonard, håll tyst. Okej?
Vi går och tar hand om vår flicka. Kom nu.
Bästa julen nånsin.
Tänker du åka?
Jag vet inte. Borde jag det?
Hände det nåt med Sophie?
Jaha.
- Avery, älskling. - Hej, Barb. Nåt svar om huset?
- Tyvärr, raring. - Tja, det var värt ett försök.
Ja, du också. God jul.
Avery!
Ska du åka redan?
Jag är verkligen ledsen.
Ja, jag med.
Får jag ringa dig?
Logan?
Nej.
Jag tror...
Vi behöver prata.
Jag kommer.
Pappa. God jul.
- Stumpan! - Hej!
Du ser bra ut. Vilken solbränna.
- Hade ni kul? - Ja, det hade vi.
Vi sov i hängmattor,
simmade med delfiner, dansade på stranden. Vi gjorde allt.
- Det låter kul. - Ja, det var det.
Men vi saknade dig.
Jag har saknat er med.
Huset blev sålt.
Ja, det blev det.
Det gick otroligt snabbt.
Vi fick ett erbjudande vi inte kunde säga nej till.
- Jag är glad för din skull. - Bra.
Vad är det här?
Det är ditt, om du vill ha det.
Menar du allvar?
Du måste betala mig, du vet. Jag älskar dig, men jag måste ju äta.
- Om du menade allvar. - Ja. Ja, tack.
Tack!
Det var så lite.
Älskling, jag önskar att du hade berättat.
Jag vet. Jag ville inte sätta dig i en svår sits.
Jag är din pappa. Du kan aldrig göra det, raring.
Jag borde inte ha litat på Barb.
Nej. Barb har inte sagt nånting.
Ni två hamnade visst i en hel del trassel, låter det som.
Mjölk?
Han är faktiskt en bra kille.
Hoppas allt löser sig för honom.
Försvinn.
Öppna, snälla. Det gäller Logan. Du gillar Logan.
Din elaka tant-stil börjar bli tjatig.
Jag vet att du ser mig.
Jag är en bra människa. Jag gjorde några misstag, jag vet.
Men du också. Och Cam. Och tro mig, jag är ledsen.
Du förtjänade inte det där.
Jag lägger en sak här. Du måste ge det till Stan, okej?
Sen går jag. Snälla, ge honom det.
Hjälper du mig inte kommer jag tillbaka varje dag tills du gör det.
- Hej då. - Hej då.
Jag älskar dig, mormor. Vi ses imorgon.
- Jag trodde det var imorgon. - Nej, men det är lugnt.
Åtta, sju, sex, fem, fyra...
...tre, två, ett.
- Gott nytt år! - Gott nytt år!
Här är han.
- Logan. - Stan.
- Du ser förvånad ut. - Jag tänker inte ljuga. Ja, lite.
Sätt dig.
Stan, jag är glad att du ringde oss,
för jag tror att vi kan göra komplexet till nåt riktigt speciellt.
Om jag håller med dig, Paul, har vi båda fel. Ditt anbud är bra.
Men jag har fem andra precis likadana.
Jag vill prata om de här.
- Vad är det här? - Det är för en livsstilsgemenskap.
Ja, det gillar jag.
Inte bara faciliteter, utan också boenden, hela upplevelsen.
Det här är vad jag vill göra.
Jag vill inte bara ha ännu ett byggprojekt.
Jag vill skapa nåt som staden kan vara stolt över.
Det här är fantastiskt, i teorin.
Men du inser väl att vi får mycket större vinst med mitt koncept?
Paul, jag är 60 år, och ärligt talat behöver jag inte mer pengar.
Vi sysslar egentligen inte med bostäder. Du vet?
Det finns massor med byggföretag som kan ta fram en vision.
Jag behöver killen med visionen.
Av samtalet att döma tror jag inte att det är du.
Det är han, tror jag.
- Förlåt, jag vet inte vad jag ska säga. - Säg bara att du är med.
Ja, visst.
Förresten, Erica sa att du måste berätta det här för Avery.
Så att hon slutar komma dit.
Okej. Smaklig måltid.
Tal!
- Nej, pappa, absolut inte. - Tal!
- Tal!
- Tal! Av den nya husägaren.
Hej, allihop. Tack för att ni kom.
Jag kan inte det här. Jag vet inte vad jag ska säga.
Det är lugnt. Jag vet.
- Nej. - Det är okej. Lita på mig, Mitch.
- Nej. - Lita på mig. Jag vet vad jag gör.
Okej.
Okej då.
Avery, och ni andra...
Jag önskar att jag kunde gå tillbaka till den där kvällen och göra om det.
Och jag talar definitivt för flera personer när jag säger det.
Den här julen har varit en mardröm med droger, lögner och utpressning,
som jag inte önskar min värsta fiende.
Men jag skulle göra om allt, för jag hittade dig igen.
Och jag har sett vilken otrolig kvinna du har blivit.
Jag vet att jag inte förtjänar det här, men en mycket vis man sa en gång till mig
att vi har vad som krävs för att gå hela vägen.
Jag hoppas att jag får en andra chans för att se om vi kan få det att hända.
- Är du klar? - Om du vill.
- Jag älskar dig. - Och jag dig.
ETT ÅR SENARE
Hej.
- Hej. God jul, raring. - Tack.
- Vi kom förbi för att ge er det här. - Tack. Vill ni komma in?
Jag kan inte. Vi ska äta middag med barnen.
Säg till Logan att njuta av julen. Den 4 januari kör vi.
Det ska jag. God jul.
- Tack. - Ha det bra.
Avery.
Dela med dig.
Nu åker vi, älskling.
Vad handlade det om?
Min lilla hemlighet.
Kan jag få lite av det där?
- Om du är snäll. - Jag är alltid snäll.
Definiera "alltid".
Jag bokade bröllopslokalen idag. Räknas det?
SLUT
Undertexter: Janica Lundholm