Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ahoj, jmenuju se Melody Brooks.
Za cenu jednoho koktejlu můžete zachránit dítě jako já, co utrpělo mozkovou obrnu.
Ne, kecám.
Nechci vaše peníze ani vaši lítost.
Klidně si na mě zírejte.
Je rok 2002.
Ještě jste neviděli holku na vozíčku, co nemluví?
Ne že bych neměla co říct.
Věřte mi, že toho mám na srdci hodně, ale jazyk mě neposlouchá.
Vím, co si myslíte.
Že na dvanáctiletou holku zním dost dospěle.
Vždyť říkám, že nemluvím.
Takže nemám hlas.
Když vydržíte poslouchat, bude to mnohem lepší.
Tohle pochopitelně není můj hlas.
Nemám tušení, jak by můj hlas zněl.
A tak můžu znít jako kdokoli, koho si vyberu.
Pojď sem, zlato.
Fajn. Vyčisti si zuby.
A zbožňuju Jennifer Aniston.
Tak jsem si samozřejmě vybrala její hlas.
Vypůjčila jsem si ho,
neukradla.
Kamarádi se umí podělit.
Zaplatí to pojišťovna?
Čekal jsem asi dvě hodiny a pak zavěsili.
To je otrava.
Víš co? Pan Grossman zrušil dneska hygienu,
tak to pak zkusím.
Tohle je Ollie.
Chtěla jsem psa, ale podle našich je s ním moc práce.
Ahoj. Ahoj, Ollie.
No pojď. K noze!
- Jdeme. Penny, obleč se. - K noze!
Vidíte? Zlepšuje se.
Penny, pojď sem. Tohle si obleč, ano?
Ale já se nudím.
- To můžeš i jako farmářka. - Škola.
Jo.
Proč nemůže nechat tu telku zaplou?
…prohlídku mé dcery Melody u doktora Spencera ve tři hodiny.
Tady máš, zlatíčko.
Ráda si dělám seznamy.
Tady je seznam věcí, na které si nikdy nezvyknu:
koukat do zadku lidem přede mnou,
schody…
Ollie.
Lidi, co zdraví, ale tváří se smutně,
vždy dokonalý účes Jennifer Lopez…
Škola bude mít nové hřiště.
- To je dobře, ne? - Nechápu, že…
…brzký vstávání,
šumivé bonbony v puse…
- Ani jedna houpačka pro vozíčkáře. - Třeba ještě…
…že zákusek není celé jídlo.
Penny, musíme jít. Pojď.
Pamatuj, že jde o Melody.
Nepřitahuj na sebe pozornost.
Penny.
- Máme zpoždění. - To nejsi ty?
- Jdeme. - Vylez. Dělej, Penny.
Penny, pojď. Tohle musíme vzít do auta.
Fajn.
Já tebe taky, koťátko.
Ne, to teď nedělej.
Pomůžeš mi to vynést?
A dát to do auta.
Ahoj, beruško.
Vrátím se.
Pět minut, víc ne.
Musíme jet. Už nám ujel autobus.
Penny!
Naskoč.
Co děláš?
Melody, co se děje?
Je ti něco? Ukaž.
Melody, co se stalo?
Ollie.
No tak.
Musíš být s tím podnosem opatrnější. Jinak něco…
Takový binec.
Přijdeme pozdě.
Podívej, všude je voda.
Dost, přestaň.
Nechci nic slyšet.
Chápeš?
Bože můj.
OSOBA S TĚLESNÝM POSTIŽENÍM
Promiň ten křik.
Nebylo to fér.
Ujelo mi to. Promiň, Melody.
táta – tvůj problém
Nemůžeš za to, ano?
Teď si chce povídat?
ty – ne – poslouchat
Měl jsem dát to akvárko výš.
Na to je pozdě.
dovnitř – ven – skočit
Zlato, posloucháš mě? Omluvil jsem se.
Melody.
Prosím, ne…
Hej, hej!
- Paní V. - Hej hej!
Hej hej, přichází pohroma!
- Dobrý den, paní V. - Ahoj, Melody.
Mám pro tebe dárek, holčičko.
Jedeme pozdě do školy.
Nezdržím vás. Víte, co jsem našla?
Krabice plné starých šatů, klobouků a per.
Skvělé na Halloween. Stavíte se?
- Až se vrátíme. - Fajn.
- Tak jeďte. - Bezva.
- Na co čekáte? - Tak jo.
- Hezký den, Melody. - Díky, paní V.
- Mějte se. - Fajn.
- Tak jo. - Zatím.
Hezká dýně pro hezkou holku.
Ahoj, Melody!
Fajn, a jedeme.
ZÁZRAČNÁ MYSL
Tak pojďme.
Přidej.
Sem chodím do školy.
Ne, tam ne.
My jsme tady v přívěsu.
Pojď.
Na abecedě…
Dobrý den vespolek, omlouvám se.
Ahoj, Melody. Dobré ráno.
Ještě jsme nezačali…
- Pardon. - Ahoj.
Zase nám ujel autobus. Ahoj, všichni.
- Dobré ráno, Melody. - Tak pa.
Fajn. Raz, dva, tři. Dívejte se na mě.
Carle, přijeď blíž.
- A Willy. - Jo?
Tohle je H4-6.
Chodím sem už školky.
Mám tu samou učitelku už sedm let.
Jako Lisa Simpson.
Na.
- A tohle je Maria. - Na.
Známe se odjakživa.
- Připraveni? - Všichni připraveni!
Jak začíná abeceda?
Melody, chceš se dál dívat?
Hezky si společně nahlas zazpíváme.
A nebo chceš poslouchat knížku?
Ano? Dobře.
A!
A.
Zvládnete to lépe.
Raz, dva, tři.
A!
Ty jo!
Výborně!
A jak je A znakovou řečí?
…E, F, G…
Podle románu SHARON M. DRAPER
Když tam bude. Ale…
Fajn. Takže teď…
Jodie!
Jsi tam, Bože?
Tady Margaret.
Do dvou to nevydržím, Bože.
Ve dvě začíná ples.
Co chci:
super ohoz,
větší prsa,
měsíčky,
kluka, co mě bude mít rád,
umět si dát řasenku, aniž bych si vypíchla oko.
Chci spoustu věcí.
Můžu ti sundat sluchátka?
- A, B, C… - A je to.
Ahoj.
Jsem Katherine. Těší mě.
NÁVŠTĚVA
Co čteš?
Můžu se podívat?
Božínku.
Tu knížku mám ráda.
Jsi tam, Bože? Tady Margaret
Už jsi ji četla?
Nahoru znamená ano?
Jasně.
Skvělá knížka.
Nejvíc se mi líbilo, jak si jde Margaret s Janie koupit vložky,
ale za pokladnou stojí kluk, a tak utečou.
A co tobě?
A, B, C, D, E. A teď zase A.
Zkuste trošku níž.
Takže, A.
- Posloucháte? - Udělej tohle.
Chceš si to zkusit?
Pomáhá to?
Oslava?
Normanova oslava narozenin.
Jasně.
Proč myslíš, že Margaret lhala o té puse od Philipa na oslavě?
hustý
Protože chtěla být hustá.
Jasně, to chtěla.
Ano.
Skvělé.
Melody je pro třídu požehnání.
Je to moc milá dívka.
Přehled najdete na straně deset, ale splňuje nebo překonává má očekávání.
Výborně, paní Billups.
Tady je připravený individuální plán vzdělávání.
- Podívejte na stranu deset. - Díky.
Pardon, mám otázku.
- Proto jsme tady… - Ano.
…pane Brooksi.
Jestli Melody překonává vaše očekávání, proč nemáte vyšší očekávání?
Chucku.
Melody si vede na své možnosti skvěle.
Poslouchá,
- běžné věci má v malíčku. - Jo.
- Stěžovala si? - Nikdy.
Zbožňuje paní Billups.
Jde jen o to, že je velice zvídavá.
Doma sleduje hodně dokumentů.
Má ráda dalekohled.
Chodíme do muzeí.
Melody si to s vámi určitě užívá.
Ale je v tom víc, paní Antenucci.
Jde o to, že…
Ona se ráda učí.
Je to na ní vidět.
A tak mě napadlo, jestli…
Pane Brooksi, individuální plány tvoříme na základě standardizovaného hodnocení,
ne podle toho, co je na dětech vidět.
Paní Gardner tím myslí…
Je těžké objektivně posoudit omezení vlastní dcery.
- Ano? - Jistě, to ano.
Pojďme se tedy znovu podívat na…
Samozřejmě.
Hodnocení nám řeknou jen to, jakou šanci má uspět.
Ne jestli uspěje nebo proč možná neuspěje.
Pane Brooksi, pracuju na projektu…
To je slečna Ray.
Studuje vysokou školu.
Pracuju na docentuře.
Přišla k nám na náslech.
Ano. Jen si myslím, že by Melody prospělo…
Pardon, jdu pozdě. Omlouvám se.
Zdržela mě mladší dcerka ve školce.
- Dobrý den, Diane. - Dr. Ray.
- Díky, že jste se přidala. - Děkuji.
- Takže… - Zlato.
Studuje na univerzitě, ale…
Fajn, tak se do toho pusťme.
Jak je na tom naše holčička?
Máš dvojku.
Jedna. Dvě.
- Chucku, otevřeš? - Jo.
Že by někdo přišel na koledu?
Tak co? Jak vypadám?
Tak co? Hovco!
No jo, to jsem si naběhl.
Vypadáš dobře, taťko.
- Díky. - Einstein podle mě nenosil plášť.
Veselý Halloween!
Pane Brooksi.
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Omlouvám se. - V pohodě.
Katherine Ray.
- Já vím. Máte se? - Ano.
Dobře. Moc jsme spolu nemluvili.
Diane, můžeš na chvilku?
- Jo. - Hovco.
Co? Je to legrace.
- Víte, kdo jsem? - Vím, ano.
- Pamatuješ na Katherine? - Jasně, ze školy.
- Diane. - Ráda vás vidím.
Já vás taky. Co se děje?
- Chci s vámi mluvit o Melody… - Aha.
A o jednom programu.
Dobře.
Chtěla bych brát Melody ze speciální třídy
a integrovat ji do běžného vyučování.
Brát Melody ze speciální třídy?
Ano. Na jedno odpoledne za týden.
Nebylo by to nic extra,
jen šestá třída.
Trvalo nám hodně dlouho najít pro Melody prostředí,
kde si jí váží, respektují ji a ona se cítí v bezpečí.
Jste mladá, nemáte děti. Není to jen tak…
Nebudeme to chtít kvůli vašemu projektu riskovat.
Má příležitost něco si dokázat, Diane.
Co si má dokázat?
- Klid. - Proč? Nejsem…
Nemám z toho dobrý pocit…
Jestli vám to nevadí, nechám vám tu nějaké dokumenty.
Snad vás uklidní, že Willyho rodiče už to podepsali.
Byla bych s ní celou dobu ve třídě.
Já nevím.
Chci pro Melody to nejlepší.
- Díky, že jste přišla. - Raz, dva…
- Díky. Veselý Halloween. - Veselý Halloween.
To byla…
Neboj se. Ničeho se neboj.
Fajn, tak jdeme. Kdo je připraven?
Jde se koledovat.
- Jdeme na to. - Můžeme?
Víc polevy už se na ty sušenky nevleze.
Pojďme.
Deset, devět…
Halloween miluju.
…sedm, šest, pět…
Jen o Halloweenu na mě lidi zírají a není to divné.
…dva, jedna!
Vyrážíme!
Určitě nepotřebuje pomoc?
Ne, zvládne to.
Výborně, skvělá práce.
Každý rok mě hladí jako pejska.
Jednou ji kousnu.
Ahoj, Melody. Chceš závodit?
Co mám ráda:
- Co řekla, zlato? - Ano.
zvuk mého vozíku, když jedu hodně rychle,
- třpytivé šaty… - Budu tady.
…pokaždé nejsuprovější halloweenský kostým,
palindromy,
pavouky sekáče, prý jsou přátelští…
Chyť mě, mami!
- …svou rodinu… - Melody!
…a samozřejmě vesmír.
Mario!
Melody!
Chyť mě!
Děvčata, podívejte na tohle!
- Aha, to si přivlastnila Melody. - Ty chci já.
- Ale… - Líbí se mi.
…Penny, slíbila jsem ti boa.
Ahoj, jsem doma!
- Ahoj. - Co se tu děje?
Mami, podívej! Dostala jsem boa.
- Ano. - Vezmi si to nahoru.
- A obuj si střevíčky. - Fajn den?
- Jo? - Střevíčky!
Myslela jsem, že si to vyzvednete před Halloweenem,
ale došlo mi, že asi nebyl čas, tak jsem tady.
- Jo, je tady. - Ano.
Jo. To nevadí.
Děvčata se můžou vyparádit kdykoli.
- A navíc už je dlouho nikdo nenosil. - Ahoj, zlato.
Dám ti je do pokoje.
Těstoviny?
- Co říkáš? - Ano.
Prohlédl jsem si ty papíry, co tu nechala Katherine.
Řekla jsem, že se mi to zdá riskantní.
- To jsou sušenky? - Ano.
- Halloweenské. - Jasně, dejte si.
- Jsou ze včerejška. - Díky.
To je z Melodiny školy?
No to je super nápad.
Běžná šestá třída?
- Budeš nadšená! - Neprobrali jsme to…
- Probrali. - Budeš se učit dějepis…
A já se k tomu nepřikláním.
…matematiku.
A s tvými vrstevníky.
- Bože můj, to je paráda. - Já vím.
- Vi, rozhodneme to my. - Ano! Chci!
Já vím, že chceš. Jasně.
Já bych to taky chtěla. Je to skvělé.
Vi, o tom rozhodnou rodiče.
Jistě.
Ještě jsme se… Řekni něco.
- Jistě. - No dobře.
- Ta možnost trvá. - Fajn. Tak já asi půjdu.
Půjdu.
Díky za ty krásné šaty.
Proč ze mě děláš tu zlou?
Já z tebe dělám tu zlou?
- Jak ji z tebe dělám? - Mluvili jsme o tom.
Rodiče chtějí své děti chránit.
O nic víc nejde.
F–É–R.
Nefér.
Já vím. Nefér.
Tak co s tím uděláme?
Poslyš.
Celý život se o tebe bude někdo starat.
Jednou přijdeš na to, že i když ti někdo utírá zadek,
nemusíš mu ty lézt do jeho.
Chápeš?
Ano, chápeš.
Není to tajné. Ví o tom.
- To jako vážně? - Ne.
Co nesnáším:
francouzské copy,
tepláky,
tkaničky,
kyselý zelí…
Dobré jitro.
…operu…
Jak se máš?
…školu v přívěsu…
Je tam krásně.
…když mě ignorují.
Vyspala ses dobře?
Půjdeme.
Pojď, musíme jít. Je čas vstávat.
Vstávej.
Jdeš do školy, pojď.
nechci
Melody.
Prosím.
Melody, dnes prosím ne. Dnes ne.
chci – nová – škola
Pomoz mi, prosím.
prosím – říct – mámě
Dobře, tak jo. Mám ještě pět minut.
Už jsi vzhůru?
Promiň, vzbudil jsem tě?
Nebraň se, prosím.
Fajn, a je to.
Dobrý?
Hej, no tak.
Takže protestní hladovka.
No tak, Mel.
ne – škola – ne – jíst
Měli bychom tu školu se šesťáky zkusit.
Kdo jí bude otáčet stránky?
Kdo ji vezme na záchod?
Nevím, ale aspoň dostane vzdělání.
Ano.
Ty jsi s nimi nebojoval jako já.
Nakonec je pošlou do běžných tříd všechny.
Možná by to nebylo tak špatné.
Jasně, ať zruší speciální vyučování úplně
a utratí prachy za fotbalové dresy.
„Na co speciální pedagogové?“
Mám z toho špatný pocit.
prosím
Fajn.
Tak dobře. Podepiš to.
A až přijde domů s pláčem, že do ní někdo strčil
a kromě surovců si jí nikdo nevšímá, řeš si to sám.
Nevím jak ty…
ale tenhle pan učitel Dimming…
má velké štěstí, že tě bude mít ve třídě.
ZÁKLADNÍ ŠKOLA SPAULDING
PROČ SE UČÍME O MINULOSTI?
Nevěděli, co čekat.
Ani jestli je země placatá.
CENA PRO NEJLEPŠÍ UČITELE
Mohli na konci někam spadnout.
Neměli tušení.
A proto jsme tady.
Proč se učíme o minulosti?
Proč?
Proč se učíme o minulosti? Rose.
Připraví nás na budoucnost.
Proč se učíme o minulosti, Rodney?
Připraví nás na budoucnost.
Četli všichni zadanou látku?
To nezní moc dobře.
- Ne. - Fajn, tak přepadovka.
Přišla záchrana.
- Dobrý den. - Pojď dál.
- Vítejte. - Vy budete návštěva z H4-6.
- To jsme. - To jsme.
Já jsem Katherine.
- Těší mě. - Wallace Dimming.
A koho tu máme?
Toto je Willy.
- A toto… - To je Melody.
Bezva. Vzadu je ještě místo.
Dnes někdo chybí, je volná lavice.
Sedneme si doprostřed, ať vidíme.
- Ahoj. - Fajn.
Posunuli byste si židle na bok? Díky.
Pojď, pojď tady dozadu. Neboj, Melody.
Ahoj.
Čau.
- Fajn. - Už se nemůžu počkat.
Posunuly byste se na kraj, ať se sem vejde?
Paráda. Melody, hezky ses vešla.
Willy, neobtěžuj dámu.
Díky.
Posaď se vedle mě.
Prima.
Vlezeme se?
Na ten kvíz jsem nezapomněl, ano?
Tak poslouchejte.
První otázka je dejme tomu za tisíc bodů.
Tisíc bodů?
Podle toho, co se píše v učebnicích, který Evropan objevil jako první Ameriku?
To je hračka.
- Jodie. - Kryštof Kolumbus.
Špatně, je mi líto.
Kryštof Kolumbus to nebyl.
Někdo jiný?
Rodney, není to hračka?
Dám šanci někomu jinému, pane učiteli.
Ano, ty vzadu?
Melody, že?
Leif Erikson.
Výborně.
Pane učiteli, ale ona nic neřekla.
Díky, Claire.
Máš pravdu, Melody.
Dostaneš ještě bonusovou otázku.
Odkud byl Leif Erikson?
I–S–…
- Nuda, nuda. - Willy.
Fajn. L…
- To bylo hnusné. - …A–N–D.
Výborně.
Island. Vyplul z Islandu.
To nic.
Holandská východoindická společnost
ukazuje, k čemu došlo, když na lodi Henryho Hudsona vypukla vzpoura.
Přečtěte si ten článek, ať o tom můžeme zítra debatovat.
Konec hodiny.
- Hezký den. - Co říkáš na šestou třídu?
Je to tu zatuchlé.
Jo, fajn. Díky za to.
Slečno Ray, máte chvilku?
Udělej si kamarády.
No vážně. Umíš zvednout ruku, můžeš se i seznámit.
Dobře? To dáš.
- Rose, jdeš? - Willy.
Máš tu matiku?
Mám, ale…
Mamka nás tam hodí, tak dělej.
Ujišťovali mě, že to nenaruší výuku.
Nenaruší.
Věřte jim a slibuji vám, že budete velmi mile překvapen.
Ahoj.
Willy, můžeš na chvilku sem?
boty
Boty. Promiň, nechápu…
super
Díky. Taky máš…
pěkný boty.
Vy dva s námi budete každý týden?
- Rose! - Fajn.
- Jdeš? - Jo.
- Tak pojď. - Tak zatím.
- Makej, makej. Pohni si. - Jdeme.
- Pohni, jinak mě zabije. - Promiň.
Melody, můžeme jít?
Co jsem do dneška nezažila:
Být ve třídě se samými šesťáky. Splněno.
Bylo to ono?
Zodpovědět jako jediná otázku učitele. Splněno.
Cože?
Co si to dovoluješ?
Bavit se s Rose. Splněno.
Sama se vykoupat.
Snad jednou.
- To by bylo krásný. - Tumáš.
Ale mámě se to líbí,
a tak jí chci udělat radost.
Příměří.
Přestávka.
Pořád zapomínám.
Na univerzitě je výstava mezihvězdných objektů.
Chtěla bys jít?
Jo? Možná?
Kamarádku? Jasně, můžeš vzít kamarádku.
Mám zavolat Mariiné mamince?
Kdo je Rose?
Co tohle?
- Hrůza. - Melody, něco si vybrat musíš.
Penny.
Kamarádka už tu bude.
Co tohle?
Proboha.
Ne. Co?
Penny, pojď.
- Punčocháče? - Jo. Konečně.
Ne, punčocháče jsou hrozně nepraktické.
Budeme chodit z auta do auta a na záchod.
Na veřejný záchod.
Tak vyber něco dobrýho.
- Sukni. - Fofrem.
Musíme jet.
Co je? Je to košile a kalhoty.
Keporkak se jinak nazývá i hrboun dlouhoploutvý
podle tvaru své hřbetní ploutve.
- Dobrý den, Rose Spencer. - Ahoj.
Nechala jsem kolo tam u rampy.
Je to v pohodě?
Jasně. Vítej.
Pojď dál.
Melody, máš tu…
Rose. Už je tady.
- Ahoj. - Ahoj.
Každá velryba má na těle unikátní vzor…
Vypneš prosím tu televizi, kočičko?
Takže chodíš…
…podle kterého se dá poznat.
- …do třídy pana Dimminga? - Ano.
- Jaké to tam je? - Ahoj.
- Jaká chceš být hračka? - No ne.
Ahoj, ty budeš Rose.
- Ano. - Moc mě těší.
- Co je to? - Tati, hrajeme si.
Má i žebřík, pecka.
Na zachraňování koček.
Penny, v tomhle nemůžeš jít.
Ne, to ne! Vrať se.
Prima. Odlétáme za dvě minuty.
V pohodě?
Bezva.
Půjdeme?
- Jo. - Prý je to bezva.
Rose, jsme moc rádi, že ses rozhodla jít s námi.
Jasně.
Mamka říká, že k jiným dětem
se máme chovat jako k normálním.
A co je normální?
- Já jsem normální? - Ne, ne.
Ty jsi normální? Podle mě je normální…
Maminko, chceme se skamarádit.
Tak co říkáte, děvčata?
Vyrazíme se podívat na vesmír…
Mami, já chci tam.
Dobře, jdeme tam.
- Na tohle. - Sem.
Víš toho hodně o vesmíru?
To je v pohodě.
Určitě koukáš dost na telku.
Bez urážky, ale mamka mi nedovolí nic, co nepovažuje za smysluplné.
V pondělí mám doučování z matiky,
v úterý šachy, ve středu…
…mlhovina je typ mezihvězdného oblaku…
tvořeného molekulami,
které mají tak vysokou hustotu, že cloní světlu…
Vzdálenost mezi planetami…
Věci, které umím navzdory očekávání:
někoho rozesmát,
závodit ve štafetě,
algebru,
sama se najíst,
porazit tě v zírání.
Ahoj, Rose.
Mohla bys zapojit i Melody?
Pardon, děvčata.
Jsem s ní. Jen jsem zdravila kamarádky.
Já vím.
Člověk se zapomene a někam odběhne,
ale nezapomeň, že Melody se všude nedostane.
Myslíte tu dívku ze speciální školy?
Vím, že je fajn být s kamarádkami.
Jen se snažím říct, že ji můžete zkusit zapojit.
Ano?
Kde je?
I když jsme jen malé tečky v kosmu,
zavedli jsme v naší části vesmíru určitý řád.
Podařilo se nám pochopit jisté zákonitosti vesmíru
a možná již brzy pochopíme jeho celou teorii.
Když se to povede…
Melody.
Nemůžeš nám takhle zmizet.
Rozumíš?
Jako malí jsme se nebáli ptát se proč…
To je Stephen Hawking.
Je trochu jako ty, že?
Ne?
mluvit
Mluvit.
S tím nesouhlasím.
Ach bože. Penny usínala sto let.
- Mel už spí? - Jo.
Co to máš?
Díky této inovaci mohou promlouvat vaše prsty…
Účastněte se konverzace.
Medi-Talker.
Má to zkratku AAK.
Augmentativní a alternativní komunikace.
Jako lék proti nemoci.
- Je jí 12 let, Di. - Já vím.
Nepotřebuje houpat na houpačce,
ale bavit se.
Chce si volat s kámoškami, bavit se o klucích a…
Já vím.
- Kolik to stojí? - Není to legrace.
- Kolik? - Sedmnáct tisíc dolarů.
Jen za přístroj bez příslušenství.
- A pojišťovna? - Ne.
Řešil jsem to s někým dvě hodiny na telefonu.
Vysvětlil jsi to? Nesmíš se nechat odmítnout.
Vysvětlil.
Prosil jsem.
Řval jsem.
Omluvil jsem se.
I za to, jak se omlouvám. Pak ta paní řekla,
že končí a ať zavolám v pondělí.
Takže nevím, co dělat.
Co mám dělat?
Přece použít těžší kalibr.
Jo, fajn.
Dobrý den, pojišťovna Billander. Vydržte, prosím.
Děkujeme, že nám voláte.
Dobrý den.
Dobrý den. Přejete si?
Asi nic.
Jak se jmenuje váš nadřízený?
- Paní White. - Ano.
- Hezká blůza. - Díky.
A nadřízený paní White?
- Paní White? - Ano.
- Pan Potts. - Díky.
Je to viceprezident firmy,
ten obvykle neřeší…
Leonard Potts, už to vidím.
- Počkám. - Obvykle nejedná s klienty.
Není to…
Budete tam sedět?
Ano. Počkám.
Před vaší kanceláří sedí nějaká paní…
- Řekněte mu, že mám čas. - Prý má čas.
Ne, ona…
Myslím, že…
Vytáhla si pletení.
Co říkáš na tyhle?
Nejsou super.
Nemáte je v jiné barvě?
Chtěla by nějaké trošku modernější.
Je to jediný typ na její pronaci.
Dobře.
Tak co, připoutala ses ke stolu?
- Šlo to nakonec dobře. - Máma.
Teda, dobře… budou ji testovat.
Než jí zaplatí mluvicí přístroj,
chtějí se ujistit, že má co říct.
Jsi trošku nervózní?
Fajn, tohle jsem už dělala stokrát.
V klidu, Melody. To dáš.
Uděláme to takhle.
Vezmeme všechny nervy a hloupé pocity,
strčíme je do krabice
a dáme je na tu nejvyšší polici.
A jsou pryč.
Fajn.
A teď…
Položím ti pár otázek
a ty mi odpovíš, jak nejlépe umíš.
Bože, jsem na nervy.
Proč to tak trvá?
Bude to dobrý.
Rajče
Který obrázek je jiný než ostatní?
Balonek – Jahoda – Třešeň
Banán
Jiný než ostatní. Jiný než ostatní.
Fajn. Rajčata jsou hnusný,
balonky nejsou k jídlu,
jahody mají semínka zvenku,
třešně mají pecku
a banány jsou žluté.
Takže otázka spíš zní, co považuje za správnou odpověď?
Který?
Možná banán?
Balonek. Banán.
Balonek, banán, balonek, banán.
Balonek
Měla jsem vybrat banán.
Proč jsem nevybrala banán?
ne – jíst
Balonek není k jídlu.
ne – jíst
Super. To se povedlo.
Zkusíme další.
Pane a paní Brooksovi.
- Děkuji vám. - Pojďte dál.
- Zavřete prosím dveře. - Jistě.
Děkuji vám.
Kancelář dr. Hughly.
Omlouvám se za zpoždění.
Chceš se pak podívat na film?
Ano. Bože můj.
Ano. Vydržíte okamžik? Zajdu to zjistit.
Momentálně nemůžu Medi-Talker schválit.
Její kognitivní výsledky ukazují, že…
Výsledky jsou hrozně nízké, ale…
ne
vztek
slyšet – mě
poslouchat
Vím, že výsledky… To už jsme řešili.
potřebovat – říct
Já vím.
Vím, že toho chceš tolik říct.
A my to dokážeme.
Hej.
Táta si myslí, že každý problém má řešení.
- Já a máma víme, že ne. - Počkej.
Katherine nemůže lusknout prsty
a vyřešit všechny problémy.
Promiňte, to je studijní oddělení?
- Ano. - Díky.
- Pane? Pane. - Ano?
Kde bych našel Katherine Ray?
- Tati. - Melody?
Pane Brooksi.
Dobrý den.
- Vše v pořádku? - Ano.
Promiňte tu přepadovku.
Požádali jsme lékařku, ať tohle vyplní.
Je to posudek pro pojišťovnu.
Ukažte.
Možná to znáte. Je to mluvicí přístroj.
Řekli nám, že je to ztráta času.
To rozhodně není.
- Souhlasím. - Ano.
Mysleli jsme, že by nám mohl
pomoct někdo z univerzity.
„…obor či odbornost.“
Neznáte někoho v dětské nemocnici…
Pane Brooksi, chtějí doktora s relevantní odborností.
Nepíší tu, že to musí být lékař.
Ano, já vím. To jsem věděl.
Tak jdeme na to.
„Pacient je schopen učení.“ Ano.
„Pacient rozumí širším souvislostem.“
Rozhodně ano.
„Řídí se po sobě jdoucími pokyny.“
Ano.
Podpis, dr. Katherine Ray, Ph.D.
A je to.
Spletla jsem se!
Co budu dělat s Medi-Talkerem:
volat si s kamarády,
skákat lidem do řeči,
volat ze srandy paní V,
- chystat prezentaci… - Pojď.
…recitovat básničku,
řvát na sousedy,
objednávat jídlo,
mluvit do vysílačky,
zpívat karaoke,
- chtít pozdější večerku… - Ten z UPS…
…Poděkuju Katherine,
zakážu Penny brát mi lesk na rty.
Řekla jsem, že mi to musí dát.
Že čekáte strašnou dobu.
A že mi ho musí dát.
Abys mohla se všemi mluvit.
Byla jsem hrozně rozčílená…
Tak jsem vyváděla, že mě musel mít za blázna.
- Řekla jsem, že prostě musí. - Díky.
Dělala jsem, že jsem ty.
To je podvod.
Podívejte.
- Podívejte na to. - Jo.
Vidíte? Vidíte to?
Zjistím, jak to zprovoznit.
- „Nastavení systému.“ - Hezká barva, že?
„Kapitola“…
Počkat. Nejdřív nastavíme hlas.
Vydrž. Přečtu si instrukce.
Okna se slovy jsou základní kameny Medi-Talkeru.
„Můžete použít zabudovanou banku slov i psát vlastní slova.“
Podívej. A má to i hudbu a hry.
- Medi-Talker. - To je super.
A nebo to zkusíme bez návodu.
Fajn, tak uvidíme.
„Nastavení hlasu.“
- Vyberte si hlas. - Fajn.
Ne, nech ji to udělat.
Angličtina.
Americká angličtina.
Angličtina.
- Ahoj. - Ahoj.
Americká angličtina, dítě.
- Ahoj. - Ne.
- Ten se mi líbí. - Ano?
Já ne, vyber si sama. Je to tvůj hlas.
Fajn.
Bože můj.
Bude mít hlas.
Melody?
Haló?
Jak to jde?
To je ono?
Tati, Ollie vyskočil z akvária.
Pojď sem.
Máš krásný hlas.
Opravdu.
Tati!
No jo!
- Zní to krásně. - Božínku.
Ukaž mi ten zázrak.
- Máš toho víc? - To teda má.
Ahoj, jak se máš?
Co na to říkáš?
Děkuji za optání.
Ukaž mu tohle.
Mám nápad.
Proč se učíme o minulosti?
- Connore. - Připraví nás na budoucnost.
Ale proč se učíme o minulosti?
Beth.
Protože nás připraví na budoucnost.
Ale proč se učíme o minulosti?
Protože nás připraví na budoucnost.
Pecka.
Zkus něco jinýho.
Cože? Mluvicí počítač?
Nemáš vykřikovat, Melody.
Jasně, Willy. Díky.
Po pravdě nemluví počítač,
to mluví Melody.
Ty jo, Melody, tomu říkám super nové udělátko.
Ale Willy má pravdu.
Počkej prosím, až tě vyvolám, než nahlas odpovíš.
Fajn.
Jak asi víte, vedu školní tým Mladých nadějí.
Jasně!
Potlesk, prosím!
Čeká nás skvělá událost,
budeme vybírat letošní tým.
Brzy bude konkurz.
Zamyslete se nad tím, přemýšlejte.
Máte na to, abyste se stali členem týmu Mladých nadějí školy Spaulding?
Ano!
Co prosím? Neslyšel jsem.
- Cože? - Jo!
Fajn. Jak to provedeme?
Dobrá, dobrá.
Tak jo, uvidíme. Uvidíme na konkurzu.
A teď zpět do práce.
Probíráme Otce zakladatele,
George Vašíka a Thomase Džefíka.
Kluci, kteří mě na chodbě pozdravili:
- Willy… - Ty jo, Connore.
…Connor…
Přihlásíš se do Mladých nadějí?
Jo, je to zábava a mamka mi to přikázala…
Á jé, ty mamky.
…páťák, kterého neznám jménem.
Jednou Rodney.
Ale možná řekl melouny namísto Melody.
Ahoj.
Jak se máte?
Ahoj. Bezva mašinka.
Chci…
záchod.
Díky za informaci.
- Už musíme. - Chci se zeptat…
Pa, Rose.
Zatím se měj, jo?
Tak jak to jde?
Jsem spokojená.
Díky za optání.
Jsi spokojená, díky za optání, jo?
Tak co tu máme dále?
„Jsem smutná. Díky za optání.
Těším se. Díky za optání.
Mám hlad. Díky za optání.“
To jsou všechny tvé pocity?
No tak, holka.
Zjistíme, co ještě to umí říct.
„Máš hezký boty. Odkud je máš?
Pěkná sukně.“
Jde jen o oblečení?
„Ahoj, máš se?“
Ahoj, máš se? To chceš říct?
Jasně.
„To je bomba.“ To se dneska říká?
„Krucinálfagot.“ To nic neznamená.
Co to děláte?
Katherine mi poslala seznam frází,
které chce Melody používat.
„Mám nejlepšího tátu na světě.“
Zkusím to. „Mám nejlepšího…“
Počkej.
Počkej, schválně.
Mám nejlepšího tátu na světě.
Počkej, jednou se ti to může hodit.
Fajn. Co je tam dál?
Zlato, proč bys tohle chtěla říkat?
Nech toho. Ať si říká, co chce.
Nejsme cenzoři.
Aspoň si to nejdřív přečti.
- Podívej. - Dobře.
- Zkus to. - Tak jo.
„Prd“. Fakt?
„Prd jak smrt“.
„Holá prdel“. Holá prdel je výborný.
Holá prdel.
Co jsem to udělala? Počkat, už to mám.
„Drž hubu,
ty zasra…“
…něco mezi. Ne úplně jako střední škola.
Jaké to podle vás mohlo být?
Jen tak z hlavy.
Co vás napadá?
Dobrodružství.
Úplně nový svět před sebou.
Tak se cítili ti objevitelé.
Ano, Jodie?
Podívej.
Ahoj, máš se?
Promiň, Melody. Musím jít.
Máš pěkný boty.
Cože?
Pomůžu ti připravit se na Mladé naděje.
Melody, jsi moc milá,
ale asi nepotřebuju, abys mi pomáhala.
Kvíz!
Obecný kvíz.
Co je nejrychlejší suchozemské zvíře?
Jaký měl pseudonym Theodor Geisel?
Co je tam za předměty?
Couvneš kousek?
Opatrně.
- Vítejte. - Dobrý den.
- Těší mě. - Prima.
- Díky za návštěvu. - Jistě.
Můžete pracovat…
tady.
Jen momentík, ten koberec…
- To nevadí, mami. - Hned to bude.
Skvělé.
- Nechcete s tím pomoct? - Ne, to je dobré.
Dáme je za sebe a můžeš se posouvat.
A je to.
Fajn. Můžeš dopředu.
Super.
A dopředu.
Zastav.
Tohle dám pryč.
Fajn.
Poslední.
Dopředu.
Dopředu a zastav.
Bezva. A je to.
- Paráda. - Výborně.
Nechám vás v klidu.
- Tak na shledanou, díky. - Není zač.
Dobře se bavte, děvčata.
Promiň, máma je blázen na pořádek.
Začneme s těmi otázkami?
Jo.
Kvíz!
Vyber si téma!
Obecné znalosti.
Jak dlouhé je běžné volební období amerických poslanců?
Dva roky?
Čtyři roky?
Šest let?
Sedm let?
Dva.
Správně.
Co je nejhlubší místo na Zemi?
Jeskyně Krubera-Voronja?
Mariánský příkop?
Aleutský příkop?
Jeskyně Mulu?
Slyšel o tom vůbec někdo?
- Connor. - Connor?
Není vůbec taková bedna, jak si myslí.
Je milý.
Tobě se líbí.
Ano, líbí. Chceš ho políbit!
Proč ne? Je hezkej.
Má trochu nos nahoru, ale ne moc.
Já se nikdy líbat nebudu.
To není…
To nevíš.
Co se ti vlastně stalo?
Promiň to jsem… To jsem neměla. Omlouvám se.
Nemusíš na to odpovídat.
Mám mozkovou obrnu.
Onemocnění způsobené poškozenou částí mozku,
která ovládá pohyb a řeč.
Bolí to?
Ostatní.
Ostatní s obrnou?
Zírají.
Zírají na tebe.
Kvíz obecných znalostí.
V kterém roce se konal Ústavní konvent?
- 1787. - 1492?
177… správně.
KONKURZ MLADÉ NADĚJE
Sto oficiálních otázek ze sídla Mladých nadějí ve Washingtonu, DC.
Každou otázku přečtu jednou
a na odpověď máte jen jednu možnost jako v soutěži.
Co to bylo? Connore, podíváš se, prosím?
Ano.
Jsou to otázky s výběrem správné odpovědi.
A, B, C, D.
Členy Mladých nadějí vybereme
jen na základě vašeho skóre.
Ahoj.
Ahoj, Melody. Co si přeješ?
Tým nadějí.
Ale pane učiteli, ona je z…
Claire, to stačí.
Pardon. Ale ona je ze speciální třídy.
- Smí se vůbec účastnit? - No a?
Máš strach, že bude lepší než ty?
Je tu s tebou slečna Ray?
Tady jsem, dobrý den.
Je rychlá.
Uvědomuješ si, že to není kroužek, ano?
Rozumíš tomu?
Je to soutěžní tým.
V soutěžích budou naši školu reprezentovat jen čtyři žáci a dva náhradníci.
Já něco vydržím.
Dobře, dám ti záznamový arch.
Takže, jdeme na to. Soustřeďte se, prosím.
Jde do tuhého.
Všichni se co nejvíce snažte.
Když budete unaveni a pozadu,
myslete na svou přípravu.
Teď se vám vyplatí.
Fajn, tak jdeme na to.
Otázka číslo jedna.
Která země má nejvyšší populaci?
Otázka číslo 77.
Kdo napsal román Komu zvoní hrana?
A, Gertrude Stein?
B, Ernest Hemingway?
C, Robert Jordan?
D, Sinclair Lewis?
Otázka číslo s…
Sedm, osm, raz, dva, tři, čtyři…
Jo, dobře.
…sedm, osm, raz.
To půjde.
Macarena by mohla zabrat.
Ahoj, Melody.
Víte, že Melody má mozkovou obrnu?
- Jo. - Jo, jasně.
Co jste zaškrtly u ztraceného města?
Už jsem ti řekla že Šambalu.
- Je to Eldorado. - Není.
- Šambala. - Ty…
- Eldorado. - Ne.
- Je to Eldorado. - Eldorado.
Slyšíš? Eldorado. Většina má pravdu.
Prohrála jsi.
- Už vidím mamku. Jdeme. - Máš kliku.
- Bože můj. - Jsi celý den naštvaná, proč?
Asi máš v tom ohozu moc sebevědomí.
- Jsi polonahá. - Ježíši.
Super, že jsi přišla.
Máš dostat šanci jako všichni ostatní.
Hej!
Melody! Ahoj!
Hej, jedeme!
Odjezd!
Ty tu paní znáš?
Nahoru, dolů, nahoru, dolů… Ahoj, děti!
Jupí! Začnu tančit.
Pojď, jedeme.
Netrpím.
Jak to myslíš?
Mám mozkovou obrnu.
- Onemocnění způsobené… - Tak jsem to nemyslela.
…poškozenou částí mozku…
Melody, pojď.
…která ovládá pohyb a řeč.
Pojď, musíme jet.
Hej, Mel.
Nechceš jít o víkendu do obchoďáku?
Pojď.
Určitě jsem se dostala do Mladých nadějí.
Samozřejmě že ano.
Jsi bojovnice.
Tady jsem si koupila ty zářivý boty.
Ty jo, už jsem mířila k eskalátorům.
Zapomínám, že jsi invalida. Prostě…
Není to srandovní?
Ty jo, dneska otvírají Tread!
Budou mít i dýdžeje.
Ach jo, tak dlouhá fronta.
Mám nápad.
Jakej?
Vydržte.
TREAD, SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
Promiňte, pane, můžeme dál?
Když si vystojíte frontu jako ostatní.
Ale tady mou sestru
pustili jen na chvilku z nemocnice,
hrozně si přeje podívat se tam.
- To nerozhoduju. - Pusťte ji.
- Kéž bych mohl. - Ať jde.
Pusťte ji.
- Moment, prosím. - Je na vozíku.
No tak, to myslíte vážně?
- Tak běžte. - Jo?
- Díky moc. - Rychle, běžte dovnitř. Běžte.
- Jdeme. - Díky moc. Pardon.
Ty jo. Líbí se ti ten velký?
Zavři oči. Neboj, to setřeme.
Jak ne? Hej, slibuju, že…
Sluší ti to.
No teda…
Dost dobrý.
Tyhle. Jo.
- Dáš mi kousnout? - Ne.
Jo, jo! Makej!
Ježíši.
Dobré ráno, žáci.
Tady pan učitel Dimming s krátkým oznámením.
Konkurzu do Mladých nadějí se letos zúčastnila spousta žáků
a všem děkuji za účast.
Bylo to těžké rozhodování,
ale čísla hovoří jasně.
A proto vám bez dalšího otálení oznámím Mladé naděje roku 2003!
- To je ono? - Jo.
Fajn.
Naši školu budou reprezentovat tito čtyři žáci:
Jako první s výsledkem 89 bodů Rose Spencer.
Potlesk pro Rose.
Dalším je s výsledkem 91 bodů Rodney Walsh.
- Jo! - No jasně!
- Jo! - Jsem nejlepší.
Jsem prostě nejlepší.
Potlesk pro Claire West.
Claire!
A konečně s 97 body,
což je mimochodem nový školní rekord,
chvilka napětí…
Connor Bates.
Dal jsem to! Jo!
Gratuluji našemu týmu.
Do toho, Hvězdy ze Spauldingu.
A je to.
Věci, které nedovedu pochopit…
Fajn, Melody. Obleču ti to.
…válku…
Pěkný večer.
…proč je tolik věcí tak těžkých…
Melody, jsem v Mladých nadějích!
…jak funguje telepatie…
…ale vyšlo to.
Claire s Jodie hrály…
…lítost…
Je to fakt psina.
…proč mě většina lidí nevnímá,
líbání,
co někomu chutná na majonéze.
„Jo, já jsem ze všech nejlepší, já to dokázal
a mám fakt vysoký skóre.“ A koho to zajímá, Connore?
Dluží ti vysvětlení.
- To máš sakra pravdu. Promiň to slovo. - Moment.
Moment, nevíme, co se stalo.
To teda víme, co se stalo.
Melody řekla, že má všechno dobře.
Říkám, že tu něco smrdí.
Penny, pojď si vzít jablko.
Zavolám tomu učiteli sama.
Správně.
Diane, chápu, že se zlobíš, ale sama jsi…
Nechci do toho týmu.
Nechci.
mami – tati
Nechci do toho týmu.
- Nechci. - Musíme aspoň zvážit…
Musíme zjistit pravdu.
Přestaňte.
Ublížím tím Rose.
Rose?
Co s tím má co dělat Rose?
Jestli ses dostala do týmu, tak v něm máš být.
Přece to nevzdáš. To nedovolím.
Požádám o pomoc Katherine.
Toto je Melodinin záznamový arch a toto je klíč k řešení.
Vlezla mi do stolu. Vy jste mi vlezla do stolu?
Ano, vlezla. A já jí děkuji.
- Řekněte mu, co tam je. - To je…
Řekněte to. Má všechny odpovědi správně.
Úplně všechny.
Cože?
Ne, to není možné.
Cože?
Že se to nestalo neznamená, že to není možné.
- Stalo se to. - Ne!
Učitelé tak nesmí mluvit.
Ani jednou jsem nehádala.
Já vím že ne, zlato.
Zřejmě chápu, o co tu jde.
- Smím? - Ano, jistě.
Melody.
Mám důležitou otázku.
Musíš mi odpovědět po pravdě.
Pomáhala ti s testem paní asistentka?
Pardon, co tím naznačujete?
Jenom se ptám.
Možná se někdy stalo, že jsi váhala mezi dvěma odpověďmi,
mezi A a B, a paní asistentka držela pero nad jedním políčkem?
To nezní jako otázka.
Protože to není otázka, ale útok.
Zkusme se všichni nadechnout a uklidnit se.
- Moje. - Ano.
Moje odpovědi.
- Dobře. Děkuji. - Ano.
Omlouvám se.
Ne, neomlouvám se. Víte co?
Moje dcera je čestná
a nepotřebuju diplom, abych to poznal.
Vidí to moje žena, vidí to ona.
Proč ne vy?
Když tvrdí, že má test správně, tak ho má správně.
A říkejte si co chcete, je to fuk.
Je mi líto, zapomeňte na to.
Není jí něco?
- Nic jí není. - Směje se.
Jde o to, že Melody má stoprocentní skóre.
Jak to, že není v týmu Mladých nadějí?
Ano.
Jistě se to dá rozumně vysvětlit.
Posloucháme.
No tak…
Dali jste mi do třídy ty děti.
Já na to nemám vzdělání.
Chápete? Nejsem expert.
Nevím, jak s vaší dcerou mluvit.
Nikdy jsem neučil dítě s takovou nemocí.
Nepochybuji o tom, že Melody je milá a hodná dívka. Ale…
Není jen milá.
Je taky chytrá.
A je schopná.
Wallaci, řekni mi prosím, že pro to máš vysvětlení.
Co mám na tom vysvětlovat? Není to test.
Není na známky.
Není to běžná výuka.
Je to mimoškolní tým.
Myslel jsem, že to není třeba. To se nestává.
Její test jsem nehodnotil.
Tak se tomu říká.
- To je to nejhorší slovo. - Já ho nevymyslela.
Možná je to jen čárka nad písmenem.
To je ono. Nemusíš se hned tak bránit.
Mladé naděje, poslouchejte prosím.
Posaďte se.
Jodie, Claire. Prosím.
Rodney, tu pizzu dej pryč. Díky.
Dobře mě poslouchejte.
Ve výsledkové listině uchazečů o Mladé naděje je změna.
K soutěžnímu týmu se přidá Melody Brooks.
Ale pan učitel…
Melody si vybojovala místo v týmu jako vy ostatní.
A jestli někdo udělal chybu, byl jsem to já.
Moje chyba.
Pane učiteli, to nejde. V týmu jsme už čtyři.
Nemůžete někoho nahradit někým jiným.
Rodney.
Rose Spencer bude první náhradnice.
Proč já? Makala jsem na tom.
Máš nejnižší skóre, Rose.
- Učila jsem se! - Elena s Jodie pojedou
s týmem do Washingtonu, když postoupíme.
Děkuji vám.
Držím palce.
- Connore. - No toto.
Chtěla bych s vámi na chvilku mluvit.
Tak fajn.
Regionální kolo se blíží, máme práci.
Posaďte se kolem mě.
Poznala jsem už mnoho učitelů.
Wallace Dimming patří k těm dobrým.
- Na dětech mu záleží. - Melody je taky jeho.
Ztratila jste jeho důvěru.
Pošpinila jste mu reputaci.
Nemůžete po něm chtít, aby vás přivítal zpět.
Dobře.
Ale obě víme, že jste nás tu nikdy nechtěla.
Obdivuji váš idealismus, dr. Ray,
hluboce ho obdivuji.
Ale já pracuju v reálném světě.
A v jakém světě podle vás žije Melody?
Až tady skončíte, co bude dál?
Ty děti se vrátí do speciálních škol.
Nemám na to, abych jim zaplatila asistentku,
a i kdybych měla ty zázračné benefity, jaké si představujete,
co pak?
Přestěhuje se sem více dětí s postižením.
Ty všechny potřebují podpůrné zdroje. To vás nenapadlo?
Víte co?
Děkuji vám.
Právě jste mi dala téma pro mou knihu.
Postižení žáky nebrzdí.
Dělají to školy.
Zahrada Učení
Kdo by si měl koho vzít:
Maria Rodneyho,
Katherine Mathewa Perryho,
Claire doktora Zlouna…
Nehrej si s tím jídlem.
…pan učitel Dimming nikoho…
Super.
…Connor mě.
Ukaž.
- To chci. - Já taky.
I když se Rose nezlobila, nechce si vedle mě sednout.
Kdo je jiný, ten je většinou sám.
- Nejsem smutná. Ty jsi smutná. - Ježíši.
Ty.
Ještěže pořád sedím s bezva dětmi.
ZÁKLADNÍ ŠKOLA SPAULDING
Melly!
Mladé naděje!
Vstávat, ty ospalče.
Mám pro tebe překvapení.
Líbí?
Bude to skvělý den.
Jo, jsme tady.
No ne. To je ale super.
To je fakt super.
Jasně!
Všechna ta dřina se dnes vyplatí.
- Pro dnešní den. Soustřeďte se. - Dobrý?
Nezapomeň, že kvůli tomuto jsi makala.
Zvládneš to, ano? Jo.
- Melody Brooks? - Ahoj.
Já jsem Paul, mám na starosti program.
- Ahoj. - Na chvilku tě ukradnu
a ukážu ti to tady, ano?
- Jasně, může. - Bezva, tak jdeme na to.
Tady se soutěží.
Tady bude stát tvůj tým.
A tady na konci je tvoje místo,
podívej se na něj.
Upravili jsme výšku,
abys z vozíku lépe dosáhla.
Je to úplně jednoduché, mačkáš knoflíky.
Když padne otázka, zmáčkneš ten se správnou odpovědí.
A, B, C nebo D.
Věřím, že zaválíš.
A jen tak mezi námi,
i když mám být nestranný a má vyhrát ten nejlepší tým,
rozstřílej je.
Vytři s nimi podlahu.
Vím, že na to máš, jo?
Díky.
MLADÉ NADĚJE
Žádáme soutěžící, aby přišli do zákulisí.
Mám si vzít brýle, nebo ne?
Sotva přečtu ty otázky, Paule.
- Claire, půjč mi to. - Ne, je moje.
Minutku, Rodney.
- Jak moje babička. - No a?
To babičce prásknu.
Ne.
Je mi to líto.
To nic, nech to být.
Kámošila jsem s tebou jen proto, že mi naši slíbili iPod.
Prosíme všechny soutěžící, aby přišli do zákulisí.
- Hej, tady je. - Rosie.
- Ahoj. - Ahoj, Penny.
- Tady je. Ahoj! - Pojď sem, Penny.
záchod
Pojď, zlato.
Jasně, potřebuješ na záchod.
- Jdeme na záchod. - Jasně.
- Pohlídáš ji? - Jasně.
Líbí se mi.
Jen mi řekni, na kterou stranu ji mám nosit.
Prosíme rodinu a přátele Mladých nadějí, aby se usadili.
- Za 20 minut začínáme. - Nemáš žvýkačku?
Nechceš mi říct, co se stalo?
Ne?
Někdy je to těžké, že?
Mít obrnu.
Ano, štve tě to.
Já vím, štve tě to.
cítit – problém
Jako problém?
Pro koho?
máma – táta – sestra
Ne.
Taky tě mám ráda.
Zopakuj to.
Prosím.
Taky tě mám ráda.
Mám tě moc a moc ráda.
Ještě jednou.
Řekni to ještě jednou.
Taky tě mám ráda.
Titulky Pro Neslyšící
Vysíláme živě ze studia JCMB ve slunném Sacramentu.
Je tu regionální finále Mladých nadějí.
Soutěž jako vždy uvádí stálice našich Zpráv v osm,
Len Kingsley.
LEN „KRÁL“ KINGSLEY
Po úvodních kolech zůstaly jen dva týmy
a čeká nás tohle.
Dvacet pět otázek, každá za čtyři body.
Jediný klik určí jejich osud.
Lene, řekni Mladým nadějím, že na to mají.
Jeden z těchto týmů získá šanci
soutěžit ve Washingtonu, DC, v národním kole, o…
deset tisíc dolarů!
A nyní přivítejme Mladé naděje.
Základní škola Perry Valley,
předstupte.
Pětinásobný Vítěz
Do toho, Perry family!
A Základní škola Spaulding z Aster Grove.
- Vítejte. - Jděte.
- Jdeme. - A jsou tady.
Pojďte. Úsměv, prosím.
A jsou tady.
Nuže…
- Tak dobrá. - Ztište se.
Všichni se pohodlně usadíme, protože nás čeká zábava.
Připraveni?
Jdeme na to. První otázka.
V kterém roce se odehrála bitva u Lexingtonu a Concordu?
A, 1773?
B, 1775?
C, 1776?
Nebo D, 1855?
Všichni?
A odpověď zní…
- B, 1775. - Jo.
Další otázka.
Co je to oxymóron?
To nevím.
A, vzájemně se vylučující slova?
B, rýmující se slova?
C, slovo, které představuje zvuk?
Nebo D, hloupá literární postava?
Všichni?
Pátá otázka.
Toho pána znáš.
Čím se zabývá numismatika?
Osmá otázka.
Který básník napsal:
„Smích je jazykem duše“?
Správná odpověď je B, Pablo Neruda.
Ano!
Devátá otázka.
Desátá otázka.
11. otázka.
14. otázka.
Který druh žraloka se považuje za největší?
A, velký bílý?
B, žralok obrovský? C, plesiosaurus?
- Nebo D, megalodon? - Megalodon.
Co jsi to řekl?
Odpověď je D, megalodon.
24. otázka.
V které zemi najdeme Machu Picchu?
A, na Kostarice?
B, v Peru?
C, v Saudské Arábii?
Nebo D, v Nizozemsku?
Odpověď je B, v Peru.
Ano.
Jo!
No ne.
Dvoubodový rozdíl a zbývá jediná otázka.
Jdeme na to, poslední otázka.
Jak se řekne latinsky „na první pohled“?
A, prima facie?
B, carpe diem?
C, e pluribus unum?
Nebo D, pro forma?
Hotovo?
A odpověď je…
A, prima facie.
No ne.
Tak tohle je velice neobvyklé,
stav je vyrovnaný, oba týmy mají 83 bodů.
Vyhrát může ale jen jeden, což znamená…
Okamžik, prosím.
Jen malý okamžik.
Prima.
Znamená to, že nás čeká takzvané
bleskové kolo.
Máte půl minuty na to, abyste vybrali člena,
který bude reprezentovat váš tým v konečném rozstřelu.
Kdo první špatně odpoví, toho tým prohraje.
Druhý tým pojede na národní finále. Čas běží.
Ne, já.
- Ano. - Ticho.
Jde o deset tisíc a ty si tak věříš?
- Budeš pod tlakem. - Hej.
Connor měl nejvíc bodů.
- Neměl. - To nedáš.
Proč tak kašleš? Co je?
Melody měla nejvíc.
To je fakt. A teď taky skoro nezaváhala.
Deset sekund.
Když půjde ona, bude to divný.
Jdi do háje, Claire.
Divný bude, když prohrajeme.
- Jen se hádáme. Hlasujme! - Melody.
Čas vypršel, pošlete své soutěžící.
Jdeme do živáku za pět, čtyři, tři, dva…
Ano!
A teď nás čeká závěrečný rozstřel.
Máme tu Trevora ze Základní školy Perry Valley
a Melody ze Spauldingu.
Jo!
Melody, Trevore, můžeme?
Můžeme, pane Kingsley.
Tiše, prosím.
Nezapomeňte, kdo první odpoví špatně, prohrává.
První otázka.
Co je to hexadaktylie?
A, dvojité vidění?
B, levorukost?
C, výskyt šesti prstů na končetině?
Nebo D, druh rakoviny?
Správná odpověď je šest prstů.
Další otázka.
Kdo je autorem „Rhapsodie v modrém?“
A, Mozart?
B, Gershwin? C, Beethoven?
Nebo D, Berlin?
B je správně.
Tak tomu říkám chytré děti!
Ty jo.
Třetí otázka.
Vesmírný oblak prachu a plynů, který stíní ostatním objektům, se nazývá:
A, černá díra?
B, zdivočelá planeta?
C, Oortův oblak?
Nebo D, temná mlhovina?
A správná odpověď je…
Bože, dej mi sílu.
…D, temná mlhovina!
Vyhrává Spaulding!
Gratuluji Spaldingu.
Spaulding pojede do Washingtonu, DC
na národní finále.
Vyhráli jsme!
Chci poděkovat všem soutěžícím.
Bylo to náročné.
Zase za rok u Mladých nadějí.
Zdraví vás Len Kingsley!
Opatrujte se.
A to je pro dnešek vše.
- Gratuluji. - Mockrát díky.
Gratuluji, skvělá práce.
Je to hrozný stres.
Ahoj všichni, prosím o pozornost.
Dnes jste byli všichni úžasní.
Podívej na ni.
Byli jste tým. Jsem na vás hrdý a vy buďte taky.
Správně!
- Pojedeme do DC… - Pane bože,
do hlavního města.
Tam se utkáte s těmi nejlepšími.
Fakt trapný.
Budeme dále cvičit,
budeme se učit pro budoucnost, ano?
- Už chápete… - Jo!
Už chápete, o co jde, že?
Takže na vás. Do toho, Spauldingu.
Na tebe.
Vítejte v Zahradě Učení!
Už nás nechtějí ve třídě.
Tebe to neštve?
Kdybych měla roky vyrábět veselé stromy
a učit se zábavnou formou hygienu,
tak prokopnu zeď.
Já bych se do ní asi netrefila.
Melody, oni řeknou, že dětem je to nepříjemné.
Že zdržuješ při výkladu.
Že se nemůžeš nic naučit.
Ale i kdyby to byla pravda,
máš právo chodit do školy jako všichni ostatní.
Těším se do Washingtonu.
I když mě nechtějí, potřebují mě.
Na co se těším:
Za prvé na to, že poletím letadlem.
Hrozně ráda lítám, ale podaří se to málokdy.
Ahoj.
Za druhé na to, že budu v hotelu.
Pojď dál.
Zbožňuju, jak je tam všechno pěkné a že mi ustelou postel.
Že budu v celostátní televizi, z toho jsem fakt nadšená.
Mám pro tebe dárek.
Že udělám radost paní V.
A že jsem Mladá naděje.
I když jsem málem nebyla.
Metro v DC je úplně bezpečné.
Strávil jsem semestr na Georgetownu,
pro milovníka historie je to snad nejlepší volba.
Je toho tolik.
Vydrž. Nedívej se.
Tak.
Tyhle jsou na finále Mladých nadějí.
Budou zářit tak jako ty.
Děkuji.
Máš velký den.
Letíš do DC.
Tak to abychom si pohly. Musíme zdobit.
Ach jo, co zase?
Connore, máš sirup všude.
Haló?
Proboha.
Slečno, účet, prosím.
Účet, rychle.
Ale ne.
To ne.
Hej, poslouchejte. Poslouchejte mě.
Rodney, nech toho. Přestaň jíst.
- Zrušili nám let. - Cože?
Dají nás na dřívější, ale musíme jít.
Musíme jít, rychle. Neřekl jsem to jasně?
To je máma, je tu brzy.
- Omlouvám se. - Tak brzy
- mi ji bereš? - Jo, ruší lety.
Na východě je bouřka.
- Pojď, Penny. - Ale ne.
- Ahoj. - Zrušili nám let,
ale volal pan učitel, odletíme dřívějším.
- Díky za Penny. - Pojď dál, slečno.
- Mám tě ráda. - Pojď.
Boty. Kde má boty?
- Máš to? - Mám, běžte.
Nevím, jak dlouho ho zdrží.
Jdeme, to dáme.
- Rychle! - Musíme jít.
Nechala jsem na stolku šminky.
To je fuk.
- Jdeme, podrž ji… - Držím.
Jestli nám to uletí…
Diane.
VÝTAH MIMO PROVOZ
- Dveře. - Ale ne.
Nefunguje výtah.
Pardon. Opatrně.
Pardon. Rychle!
Pardon.
Madam, je tu fronta.
Let 606, už se nastupuje.
- Máte doklady? - Díky. Pardon.
- Předbíháte. - To dáte.
Brooks…
- Mám si sundat hodinky? - Promiňte, dáte to tam?
- Může projít. - Ne, nemůže projít.
- Je to jen kousek. - Ona nechodí.
- Tak ji musíte vzít do náruče. - Bože můj.
- Chcete pomoct? - Ne, díky.
- Rychle! - Jo!
Jo.
- Dobrý den. - Díky bohu.
- Dobrý den. - Jsme tu. Omlouvám se.
Brooksovi.
Let 606? Je mi líto, už zavřeli dveře.
- Co? - Jsme tu.
Dorazili jsme, je to náš let.
Máme letenky.
- Je to moc důležité. - Ano.
Jsme se skupinou dětí. Je to tým Mladých nadějí.
Ano, dělali tu rámus.
- Jsou na palubě? - Cože?
Je mi líto, že nebudeš fandit kamarádům.
- Ona je členka týmu. - No ne.
Můžete se spojit s pilotem? Je to nutné.
Dveře se nesmí znovu otevřít. Je to nařízení.
- Tomu nevěřím. - Ale smí.
Je to tak, pane.
- Neletí jiný spoj? - Mel, nech toho.
Letadlo už brzy odletí.
- A jiná možnost? - Co jiná společnost?
Klidně to zkuste.
- Prosím. Prosím. - Ještě tam stojí.
Prosím. Prosím. Prosím. Prosím.
Musíme někde být.
Vidím to letadlo.
- Proč nemůžeme… - Musíme odletět.
Nechápu to. Fakt to nechápu. Prosím.
- Musím za ní. - Jo.
Mel. Melody.
Všichni kromě Melody jsou v DC.
Antenucci mě poslala za Gardner.
Ta za Dimmingem.
Ten řekl, ať zavolám Antenucci.
Fakt jsem věřila, že ten stroj něco změní.
Co nemůžu dělat:
chodit,
zpívat,
čistit si zuby,
dosáhnout na poličku,
jít doma nahoru, aniž by mě nesli,
jít sama na záchod.
Ahoj.
Nesu ti koktejl.
Stihnout letadlo, protože mě nepozvali na snídani.
Mluv se mnou, prosím.
Mám tě ráda.
Ano, koktejl.
Ano, byla to nehoda. Ano.
Musím vědět, jestli to půjde opravit.
Ano, koktejl.
Ano.
A když jsem ho zapnul, než to vyschlo?
Fakt?
Díky.
Penny, pojď sem.
Máš tu snídani.
Vím, že jsi naštvaná, ale ta věc stála spoustu peněz.
Nemůžeš si takhle vylívat vztek.
Pokaždé…
Penny.
Tvá rozhodnutí ovlivní všechny.
Bože můj, teď ne. Vydrž chviličku, prosím!
Ach jo. Co to bylo?
Ježíši Kriste… Penny!
Chucku!
ZASTAV
Zastav.
Krátké slovíčko.
Uvízlo mi v mysli.
Byl to úsměv?
Vidím úsměv?
Fajn. Už je to lepší.
Už je jí lépe.
Bude to dobré.
Jen pár odřenin.
Copak?
Hlava.
Mozek.
Ne, s mozkem nic nemá.
Nebude mít žádné následky.
Pojď odtud.
Děkuji.
Ne.
Nemůžeš za to.
Podívej se na mě.
To já jsem tě neposlouchala.
Snažila ses mě varovat.
Chtěla jsi mě zastavit, já tě neposlechla.
Pořád něco kazím.
Ano, je to tak.
A nikdy jsem neměla pravdu.
Máš hlas.
A je to krásný hlas.
A máš tolik co říct.
Ano, je to tvůj vlastní hlas.
Používej ho.
Ano?
Chci, abys zpívala, křičela,
co já vím, vyprávěla vtipy.
Už za tebe nebudu bojovat.
Ať slyší tebe.
Ano?
Prosím, prosím.
Pojď ke mně.
Co řekneš?
Jsem rád zase doma.
Vrátili jsme se z DC, jsme tu všichni.
Takže začneme.
Proč se učíme o minulosti?
Melody. Pane a paní Brooksovi.
Co tu děláte?
Ví, že program inkluze byl ukončen.
Chce s vámi mluvit.
Je mi líto, jak to dopadlo s tím DC.
Snažil jsem se let zdržet.
- Nechtěli jsme nikoho… - Promiňte.
Copak?
Pozval jste všechny na snídani?
Kromě mě?
Sledovat tě u jídla je pěkně hnusný.
- Sklapni, Claire. - Co?
- Řekli jste to. - Mlč.
Kdyby tam byla, stihla by let.
- Jo. - A mohli jsme vyhrát.
Bylo jedno, jak jsem se snažila a jak dobrá jsem byla,
nikdy jste mě nepřijali do týmu.
To není pravda, byla jsi důležitá,
vedla sis skvěle…
Pane učiteli, teď mluvím já.
Musíte počkat.
Dobře.
Vždycky je špatné počasí nebo výtah mimo provoz.
Nebo je obsazené místo pro hendikepované.
Je to otrava, ale tak to prostě je.
Takový je život na vozíku,
ale vy jste mě sami vyloučili.
Odmítli jste mě.
Byla to vaše volba.
A víte co?
Mně to nevadí.
Už ne.
Jestli je vám se mnou nepříjemně, je to váš problém.
Jestli je vám ze mě zle,
jestli mě litujete,
je to váš problém.
Ne můj.
Ano, občas potřebuju postrčit,
ale nenechám sebou vláčet.
Učíme se o minulosti, připravujeme se na budoucnost.
A jinde než v této třídě
to pro mě není možné.
Chci chodit do šesté třídy.
Takže tu zůstanu.
- Kde se to v ní vzalo? - Nevím.
Hej, pojď.
Je to dcera své matky.
Ne, to není.
Je mnohem lepší.
To je pravda.
„Pokládáme za samozřejmé pravdy,
že všichni lidé jsou stvořeni sobě rovni.“
Kdo to řekl?
Thomas Jefferson.
Napsal to samozřejmě v Deklaraci nezávislosti.
Další otázka.
Kdo řekl slavnou větu…
Je jedno, jak zním.
Záleží jen na tom, co říkám.
Protože nikam nejdu.
Melody.
Jennifer, chtěla bych ti moc poděkovat, že jsi mi půjčila svůj hlas.
Hrozně mě to bavilo.
A moc si toho vážím.
Melody, co blbneš?
Já díky tobě. Můžeš ho mít kdykoli znova.
Docela se mi líbí hlas, jaký má můj Medi-Talker.
Asi už to zvládnu s ním.
Prima.
Jak si přeješ.
ZÁZRAČNÁ MYSL
Překlad titulků: Marie Pavlů