Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫קבלו את פיט דייווידסון!‬
‫- פיט דייווידסון: טורבו פונזרלי -‬
‫השבוע מלאו לי 30, אז… כן.‬
‫לא, זה נגמר, חבר'ה. זה נגמר.‬
‫נאלצתי להפסיק להשתמש בסמים קשים‬
‫כי אתה לא יכול‬ ‫להיות מכור לסמים בן 30 ומשהו.‬
‫אני לא הבחור הזה. מכירים את הבחור‬ ‫שיכול להסניף רק מעט קוקאין?‬
‫והוא כזה, "אני כל כך גרוע!"‬
‫או הבחור ששותה שתי בירות ואומר,‬ ‫"אולי אשלשל מחר".‬
‫ואתה כזה, "לך תזדיין, חתיכת…"‬
‫לעשות סמים בשנות העשרים שלך זה בסדר.‬ ‫יש לזה תירוץ.‬
‫אתה כזה, "אני מחפש את עצמי".‬ ‫זה חמוד, נכון?‬
‫להסניף שורה קטנה על אייפד‬ ‫עם חברים שלך? זה מתוק.‬
‫להגיד דברים חמודים כמו,‬ ‫"אני דולפין קטן ופריך".‬
‫כל החבר'ה שלך כזה… נכון?‬
‫ואז לאחד מחבריך יש ילד, ואתה מחזיק אותו,‬
‫ואתה כזה, "אני חושב שאני מכור לסמים.‬ ‫אני חושב שאני צריך עזרה".‬
‫השתמשתי בסם קסום‬
‫בשנתיים-שלוש האחרונות שנקרא קטמין.‬
‫זה היה מדהים. איזו תקופה!‬
‫חשבתי על רעיונות מדהימים, רעיונות נהדרים.‬
‫כמו כדור שינה איטלקי שנקרא "מלטון".‬
‫סליחה.‬
‫סליחה. זה כל כך מטופש.‬
‫אתה תלך לישון מיד עם מלטון. סליחה.‬
‫בלי מרשם.‬ ‫מישהו פשוט נותן לך את זה מתחת לגשר‬
‫ומנשק אותך על הלחי.‬
‫"קח אחד כשתגיע לכביש המהיר.‬ ‫בסדר, היי." סליחה.‬
‫אם קטמין לא אומר לכם כלום,‬ ‫בטח עשיתם את זה בטעות‬
‫אם אתם בקטע של קוקאין. כן.‬
‫אתם תעשו קוקאין כל הלילה.‬ ‫תסניפו עוד קצת ותהיו כזה, "ואו.‬
‫"זה לא קוקאין.‬
‫"וגם, האם אני הומו?"‬
‫זה מביך כשאתה לא על קטמין יותר.‬
‫אתה כזה…‬
‫"אני נבוך. הייתי בחוץ ככה. זה לא מגניב."‬
‫הייתי בהלוויות ככה. זה דפוק, נכון?‬
‫הייתי בהלוויה של אריתה פרנקלין ככה.‬
‫כן, אני צריך לחיות עם זה, מבינים?‬
‫היא לעולם לא תדע, אבל עדיין, זה לא העניין.‬
‫אם היא הייתה שם,‬ ‫היא בטח הייתה אומרת, "היי!‬
‫"מי אתה ומה לעזאזל אתה עושה בלוויה שלי?"‬
‫זה מביך. הייתי כל כך מסטול‬
‫שחשבתי שזה רעיון טוב להגיד למשפחה שלה,‬
‫"היי, אני רק כאן כדי לחלוק לה 'כבוד'".‬
‫כן.‬
‫התחלתי לשכור סרטים מ"אפל".‬
‫שיזדיינו אפל ושירות ההשכרה שלהם! חלאות!‬
‫הם כמו המאפיה, החארות המזוינים האלה.‬
‫הם כאלו זבלים כחברה.‬
‫האם קניתי את האייפון החדש?‬ ‫כמובן, אבל שיזדיינו!‬
‫הם כמו המאפיה.‬
‫כזה, "לא תקנה את האייפון החדש? בסדר.‬
‫"נחש למי הטלפון יישאר ב-43 אחוז לנצח.‬ ‫לך תזדיין.‬
‫"כל יום בחייך הוא עכשיו הימור, ידידי.‬
‫"רק קנית את מכונית החלומות החדשה שלך?‬ ‫חסכת?‬
‫"נהדר. החיבור למטען שונה."‬
‫כל פעם שאתה מקבל מציצה עכשיו,‬ ‫אתה צריך להגיד,‬
‫"סליחה, יש להם מטען חדש. סליחה על זה.‬
‫"כן, אני יודע. אפל! אני יודע."‬
‫חלאות!‬
‫רציתם פעם לשכור סרט ב"אפל"‬ ‫ולקנות אותו עולה 4.99,‬
‫ולשכור 3.99?‬
‫ואתה כזה, "לכו תזדיינו!"‬
‫באמת? אתם תגרמו לי‬ ‫להיות הבעלים של "ג'יפרס קריפרס 2"?‬
‫חארות מזוינים!‬
‫אני לא יודע.‬
‫אימא שלי חווה משבר אמצע חיים.‬
‫כן, היא ממש על התחת שלי כרגע.‬
‫אתם יודעים, היא בת 55.‬
‫היא לא הייתה עם אף אחד מאז שאבא שלי מת.‬
‫אז עברו 23 שנים מאז שהיא…‬ ‫פישקה רגליים, כנראה. אני לא יודע.‬
‫אבל היא התקשרה אליי.‬ ‫היא אמרה, "אני רוצה לעבור מתיחת פנים".‬
‫אמרתי, "בשביל מה?‬ ‫את בכלל לא משתמשת בפנים שלך".‬
‫הייתי מבין אם היא מחפשת זיון או משהו.‬
‫אבל בשביל מה מתיחת פנים?‬ ‫כדי לצפות ב"האנטומיה של גריי"?‬
‫"אני אוהבת את אריק דיין."‬
‫כן, אימא שלי לא מוכנה לצאת לדייטים.‬ ‫אני מנסה לגרום לה לצאת.‬
‫היא אמרה, "אבא שלך היה הגבר שלי."‬
‫לא, זה חמוד בהתחלה.‬
‫עברו 20 שנה של החרא הזה של ניקולס ספארקס.‬
‫נמאס לי מזה. היא צריכה לצאת לשוק.‬
‫בסדר? היא צריכה‬ ‫להירשם לאפליקציות של היכרויות.‬
‫לא משנה ה… בזאת שהנשים יכולות לבחור.‬
‫לא משנה. כמה שבנות חמודות.‬
‫הן כזה, "זה מגניב! אנחנו יכולות‬ ‫לבחור מי יגמור על הפנים שלנו". בכל מקרה…‬
‫"נכון שזה נחמד?"‬
‫היא צריכה לצאת לשוק.‬
‫כי כל האנרגיה המוזרה הזאת‬
‫שאמורה להגיע לזין‬
‫מגיעה אליי ואל אחותי, אוקיי?‬
‫וזה ממש מוזר.‬
‫אני אלך לאימא שלי.‬ ‫אני אשב, אוכל ארוחת ערב שעה,‬
‫והיא כזה, "לאן אתה הולך?"‬ ‫אני כזה, "הביתה. מה זאת אומרת?"‬
‫אלא אם אנחנו עומדים‬ ‫להזדיין במקלחת, אני לא…‬
‫חובותיי כבן הסתיימו.‬
‫זה הגיע לשלב שבו אני עלול לזיין אותה‬ ‫רק כדי להוריד אותה ממני.‬
‫כן, בדיוק.‬
‫"אולי אתה פשוט לא בן טוב‬ ‫כמו שאתה חושב שאתה?"‬
‫אני הבן הכי טוב בעולם!‬
‫תנו לי את הפרס שלי!‬
‫אם אזיין את אימא שלי בחג ההודיה,‬ ‫סבא שלי ייתן לי נשיקה במצח,‬
‫ויגיד, "שמעתי מה עשית בשביל אימא שלך.‬ ‫אתה בן טוב.‬
‫"היא מחייכת סוף סוף, היי."‬
‫היא צריכה לצאת לשוק.‬ ‫אני מנסה למצוא לה מחזר.‬
‫מישהו שיזיין את אימא שלי, זה דבר מסובך.‬
‫אתה רוצה שזה יהיה טוב,‬ ‫אבל שגם הבחור יהיה טוב.‬
‫וזה… אתם יודעים, זה דבר נדיר.‬
‫אתה רוצה את הטיפוס‬ ‫שיזיין אותה רק במיסיונרית,‬
‫אבל יגרום לה לגמור פעמיים, יתהפך,‬
‫יעביר לה את השלט,‬ ‫"שמעתי שיש 'רוקדים עם כוכבים'".‬
‫אתם יודעים, בחור כזה. איפה הבחור הזה?‬
‫אימא שלי היא מציאה.‬ ‫בת 55, לא הייתה עם אף אחד כבר 23 שנה.‬
‫הכול כמעט כמו חדש שם למטה.‬
‫אייפון מוחדש, נכון?‬
‫המסך נסדק. "שאזמין אחד חדש?"‬
‫"לא, שלח את זה לחברה מוזרה בשם 'ביטוחון'."‬
‫תוך שלושה שבועות הוא חוזר,‬ ‫ובהטענה זה נראה מוזר,‬
‫אבל זה עושה את העבודה בערך.‬
‫זה הכוס של אימא שלי, חבר'ה!‬
‫בת 55, לא הייתה עם אף אחד כבר 23 שנה.‬
‫הכול חדש לגמרי שם למטה.‬ ‫היא כמו מכונית קלאסית.‬
‫היא כמו מוסטנג 68' שעשתה רק 3,000 ק"מ.‬
‫הכול בפנים מקורי.‬
‫אתה הולך לסוחר, עולה על ההגה, חושב,‬ ‫"איפה לעזאזל הסתירו אותה?‬
‫"הכול חדש לגמרי פה! מה הסיפור שלה?"‬
‫ואז הבחור אומר,‬ ‫"היא הייתה של איזה זקן והוא מת.‬
‫"והבן שלו שמר אותה במוסך במשך 23 שנים.‬
‫"אבל כדאי שתפעל זריז.‬
‫"שמעתי שהבן חושב לשמור אותה לעצמו."‬
‫"היי, אני אוהב איך שהיא נוסעת.‬
‫"הדבר הזה יקר ללבי."‬
‫אימא שלי הייתה אם יחידנית, שתדעו.‬
‫אבל כל האימהות הן אימהות יחידניות, נכון?‬
‫אתן יודעות שאתן לבד, נכון?‬
‫אימא שלי הייתה כל כך עייפה תמיד.‬
‫ועכשיו שאני חושב על זה, גם חרמנית בטח.‬
‫"חרמנית ועייפה."‬
‫אז אף פעם לא רציתי לספר לה‬
‫על הצרות שלי, כי לא היה לה זמן לכלום.‬
‫ובכל פעם שסיפרתי לה על בעיה,‬ ‫תמיד היה לה פתרון אחד.‬
‫היא הייתה אומרת, "אתה צריך לנמנם".‬ ‫לא משנה מה חומרת המצב.‬
‫אימא שלי היא בן אדם כזה. בהכחשה מוחלטת.‬
‫שני פרקי היד שלי יכולים להיות חתוכים,‬ ‫ואני עם סכין ביד.‬
‫כזה, "אני לא רוצה להיות פה!"‬
‫והיא תגיד, "ישנת היום? אתה נראה עייף".‬
‫היא אימא מהסוג הזה, אתם יודעים.‬
‫ואני זוכר שהייתה לי בעיה גדולה בגיל עשר.‬
‫חשבתי שאני הומו.‬
‫טעיתי, אבל בגיל עשר ככה חשבתי,‬
‫כי הייתי אובססיבי ללאונרדו דיקפריו.‬ ‫הייתי מאוהב.‬
‫כן. הייתי גם בקטע של בנות,‬ ‫אבל אני מסטטן איילנד.‬
‫ב-2002, לא הייתה בחורה שווה יותר‬ ‫מלאונרדו דיקפריו בסטטן איילנד.‬
‫איזה שווה הוא היה, אלוהים.‬
‫הוא עדיין מזיין היום‬ ‫על סמך איך שהוא נראה ב-2002.‬
‫הוא המלך. אני מקווה שהוא לעולם לא יתחתן.‬
‫התופס והזורק הכי טוב ביקום אי פעם.‬
‫תניחו לו. אני מקווה שיום אחד אני אוזמן‬ ‫ליכטה הגדולה שבשמיים.‬
‫עם טובי מגווייר‬ ‫ולפעמים אמיל הירש, אתם יודעים.‬
‫"כובעי בייסבול תואמים,‬ ‫בחורות שגילן חצי מהגיל שלנו, כרס".‬
‫הוא לא שם זין. לאונרדו דיקפריו לא שם זין.‬
‫כולו רופס. הוא אפילו לא בכושר.‬
‫הוא שמן לגמרי, הופך לאט לאט לג'ק ניקולסון.‬
‫הוא לא שם זין.‬
‫מסתובב על היכטה שלו, מסתכל על חתיכות.‬
‫אומר, "היי, אני עדיין מזיין.‬
‫"אני עדיין מזיין.‬
‫"אני עושה סרט אחד כל כך טוב כל שלוש שנים,‬ ‫שאני פשוט זוכה לזיין.‬
‫"כיפות הקרח נמסות."‬
‫אז כשהייתי בן עשר,‬ ‫הייתי במרפסת כולי הומו, חושב עליו.‬
‫בדיוק סיימתי את שתי הקלטות של טיטניק.‬ ‫"תירק לי בפה, ג'ק", הייתי אומר.‬
‫"בוא נעלה אדים בפורד ישנה יחד."‬
‫החלום שלי הוא להיות פבריציו.‬
‫זה החלום שלי בחיים האמיתיים.‬
‫כי פבריציו היה החבר הכי טוב של לאונרדו‬ ‫ואז הוא מת.‬
‫זה החלום שלי, חבר'ה.‬
‫אז אני זוכר שישבתי במרפסת שלי,‬
‫וחשבתי, "איך אספר לאימא שלי שאני הומו?",‬ ‫אתם מבינים אותי?‬
‫אימא שלי אירית קתולית מסטטן איילנד.‬
‫היא לא אמרה לי שאני יהודי עד גיל 25,‬
‫וזה רק בגלל שגיליתי.‬
‫עשיתי בדיקת DNA אישית באיזו חברה.‬
‫אחד החבר'ה שלי עשה את זה.‬ ‫אמרו לו שהוא ניאנדרטלי.‬
‫והוא אמר‬ ‫כל מיני שטויות ניאנדרטליות מוזרות.‬
‫הוא אמר,‬ ‫"אני ניאנדרטלי, זה למעשה הכי נדיר…‬
‫ואני כזה, "אתה עדיין חנון מטומטם".‬
‫אבל הוא דיבר כל כך הרבה,‬
‫אז אמרתי, "אני חייב להיבדק גם.‬ ‫אולי גם אני ניאנדרטלי או משהו".‬
‫ובתוצאות גיליתי שאני 50 אחוז יהודי.‬
‫והתקשרתי לאימא שלי, כי גדלתי כקתולי עם…‬
‫כל זה כל הזמן. אתם יודעים.‬
‫שאלתי, "אימא, אני יהודי?" היא אמרה, "כן".‬
‫אז איך אספר לה שאני הומו, מבינים?‬
‫אז ישבתי על המרפסת כולי הומו‬ ‫ואימא שלי חונה.‬
‫טורקת את הדלת של המכונית.‬
‫היא מביטה בי ושואלת, "מה קרה?", "כלום".‬
‫והיא שואלת, "לא, מה קרה?"‬ ‫כנראה שהיא שמה לב שאני נראה קצת הומו.‬
‫אמרתי, "אני הומו".‬ ‫היא שואלת, "אתה עייף?"‬
‫ואני אומר, "לא, אני…‬ ‫אני לא חושב ששינה מתקנת הומוסקסואליות".‬
‫דמיינו שכן?‬ ‫תארו לעצמכם שהומואים פשוט עייפים.‬
‫אלטון ג'ון בטח מותש.‬
‫"למה נראה לך שאתה הומו?"‬ ‫אני אומר, "לאונרדו דיקפריו".‬
‫"זה לא נקרא הומו".‬ ‫אמרתי, "זה כן. יש לי פוסטרים שלו בחדר".‬
‫כמו "טיטניק" והחוף.‬
‫אפילו לא של הסרט "החוף", סתם על החוף.‬
‫עם טובי, אתם יודעים?‬
‫כובעי בייסבול תואמים, אתם יודעים?‬
‫"זה לא נקרא הומו." "כן, זה כן."‬
‫זאת כבר הייתה בעיה ארוכה מדי לאימא שלי.‬
‫היא פשוט נשברה.‬
‫היא פשוט אמרה,‬ ‫"בסדר! אתה רוצה לדעת אם אתה הומו, פיטר?"‬
‫אני כזה, "ואו, מה זה לעזאזל, קרקס פתאום?"‬
‫"בואו לראות! הבן שלי ההומו!"‬ ‫אני הייתי כזה…‬
‫כאילו, "תירגעי, יש לנו שכנים.‬ ‫הם מתחילים להתאסף".‬
‫היא אמרה, "ככה יודעים שאתה הומו.‬ ‫אשאל אותך משהו.‬
‫"אתה רוצה למצוץ לו את הזין?"‬
‫אני לא יודע מה זה.‬ ‫אני בן עשר. אני פשוט לא עונה.‬
‫היא אמרה, "אתה רוצה למצוץ לו את הזין?"‬ ‫ואני רק…‬
‫כי אני לא יודע מה זה.‬
‫היא אמרה, "להוריד לו את המכנסיים,‬ ‫לתפוס את הזין שלו,‬
‫"להכניס אותו לפה שלך עד שהוא מתרחב".‬
‫אמרתי, "מה? מתרחב? על מה לעזאזל את מדברת?"‬
‫אני בן עשר! היה לי זין תינוק פצפון אז.‬
‫"זין תינוק פצפון‬ ‫זין קטן ומוזר של ילד"‬
‫הוא מתרחב? על מה לעזאזל את מדברת?‬
‫היא כזה, "אתה רוצה להידפק מאחור, פיטר?‬ ‫"על ידי לאונרדו דיקפריו?"‬
‫"רוצה לראות את לאונרדו דיקפריו מאחוריך,‬ ‫מכניס את הזין לרקטום שלך, ושהוא יתרחב?‬
‫אמרתי,‬ ‫"את חייבת להפסיק עם עניין ההתרחבות".‬
‫אני בן עשר, זה 2002.‬
‫ההרחבה היחידה שאני מכיר‬ ‫היא שיוסטון טקסאנס עכשיו ב-NFL.‬
‫וזהו! אני לא מכיר‬ ‫שום התרחבות של זין, אימא.‬
‫היא אמרה, "לאונרדו דופק אותך מאחור.‬
‫"והוא חוגג עליך‬ ‫והוא מועך את הפנים שלך על הכרית.‬
‫"אתה שם למטה במשך 20 שניות,‬ ‫ואז אתה מסתכל למעלה, ופתאום,‬
‫"לאונרדו עומד מחוץ לחלון ומנופף לך.‬
‫"ואתה מבולבל, כי עדיין דופקים אותך מאחור.‬
‫"ואז אתה מסתכל מאחוריך וזה טובי מגווייר!‬
‫"את זה אתה רוצה?"‬
‫אמרתי, "נשמע שאת צריכה לנמנם‬ ‫ושזה מה שאת רוצה, פסיכופתית".‬
‫רק אמרתי, "לא!"‬
‫והיא אמרה, "לא הומו".‬
‫זה יישמע מוזר.‬ ‫אני לא אוהב להגשים משאלות לילדים.‬
‫רק כי הם עצובים, זה הכול.‬
‫אגב, אני לא מקבל הרבה פניות, עליי להוסיף.‬
‫תאמינו או לא, אין הרבה אנשים‬ ‫שמשאלתם האחרונה היא לפגוש אותי.‬
‫בדרך כלל המשאלה שלהם היא שאמות.‬ ‫ההפך הגמור.‬
‫יש לזה עמותה.‬
‫אני לא אוהב לעשות את זה‬ ‫כי הם מעציבים אותי מאוד. זה הכול.‬
‫במיוחד כשאתה מסטול מאוד מקטמין.‬
‫כשאתה על קטמין והם אומרים,‬ ‫"הילד הזה חולה".‬
‫אתה כזה, "אני יודע.‬
‫"ואני די בטוח שאוכל לרפא אותו.‬
‫"תקשיב לאלן ווטס‬ ‫ותצפה ב'הדרקון האחרון'. קדימה." סליחה.‬
‫זה פשוט עצוב, זה הכול.‬
‫התקשרו מ"משאלת לב", "יש לנו אחד בשבילך!"‬
‫אמרתי, "זו דרך מוזרה לעשות את זה." נכון?‬ ‫לא יודע מהי הדרך הנכונה, אבל…‬
‫לא כאילו,‬ ‫"היי, תפסנו אחד! חולני במיוחד! ממש חולה.‬
‫"זה מה שאנחנו עושים."‬
‫הם מתקשרים אליי,‬ ‫"שמו קווין, הוא גוסס מסרטן".‬
‫אמרתי, "זה עצוב. צר לי".‬ ‫הם כזה, "משאלתו האחרונה היא לפגוש אותך".‬
‫שאלתי, "זה סרטן במוח?"‬
‫אז אני מסדר את זה.‬ ‫הם שואלים, "אתה מעוניין?"‬
‫אמרתי, "כן, הרגע נסעתי לתוך בית,‬ ‫לא יזיק לי פרסום חיובי".‬
‫להגנתי, הבית הזה חתך אותי, בסדר?‬ ‫הבית המזדיי…‬
‫הם לא הכניסו את זה לכתבה.‬
‫אז אני לחוץ,‬ ‫כי אני לא מועמד טוב למשאלת לב.‬
‫אם היה משחק וידאו של משאלת לב,‬
‫לא הייתי דמות שאפשר לבחור.‬
‫כאילו, "פיט דייווידסון!" אתם יודעים?‬
‫זה לא יהיה אני.‬ ‫יודעים מי טוב בזה? ג'וני דפ.‬
‫ג'וני דפ מגיע לבוש כקפטן ג'ק ספארו.‬
‫הוא כזה, "שלום, ילדים".‬
‫והילדים צוחקים והאחיות רטובות.‬
‫זה אדיר, כולם ספוגים.‬
‫הוא טוב, נכון?‬
‫או ג'ון סינה, המתאבק. הוא מדהים.‬
‫נראה לי שהוא השיאן שלהם. שיהיה בריא.‬
‫הוא נכנס, יש לו חגורת אליפות.‬
‫כולו מתאבק כזה. הוא כזה,‬ ‫"מה קורה, בן? מה שלומך, אלוף?"‬
‫הילד כזה…‬
‫ואז הוא אומר, "רוצה להחזיק את החגורה שלי?"‬
‫ואני מסתכל,‬
‫כאילו, "אין לי חגורה.‬ ‫מה אעשה? אין לי כלום".‬
‫שאתן לו את הטלפון שלי לגלול ימינה?‬ ‫"רוצה לראות ערומות, אחי? בטח."‬
‫"כן, היא מגניבה, אחי.‬
‫"היא למעשה הרופאה שלך." בכל מקרה…‬
‫אז הייתי לחוץ,‬ ‫כי אני רוצה לתת הופעה לילד הזה.‬
‫אני רוצה לתת בראש.‬
‫להצליח, כאילו, לא להרביץ באמת…‬ ‫זה יהיה קל יותר.‬
‫נכון שזה יהיה נהדר?‬ ‫שהסלב האהוב עליך רוצח אותך.‬
‫"היה נהדר. כן." בום!‬
‫אז חשבתי, "מה החגורה שלי?"‬
‫אני רוצה לשחק אותה פה.‬
‫זה עניין חשוב, אני רוצה להצליח.‬
‫ואני כזה, "טוב, בוא נחשוב על זה".‬
‫הילד עומד למות, נכון?‬
‫זה… לא, אני לא מניאק.‬ ‫זה מה שמשאלת לב עושים.‬
‫זה הכול.‬
‫אחרת, למה שתבלה עם ילד במשך שלוש שעות?‬
‫זה מוזר, אתם יודעים.‬ ‫אתה תהיה פדופיל, למען האמת.‬
‫למרבה האירוניה, בשביל פדופיל,‬ ‫זו תהיה משאלת הלב שלו.‬
‫להסתובב עם ילד גוסס וחלש, נכון?‬
‫כן, אני לא שם זין.‬ ‫התעללו בי כדי שאוכל לספר בדיחות כאלה.‬
‫אני לא שם זין, אז הנה.‬
‫זה לא כדי לצאת מגניב. פשוט אין לי אינטרנט,‬
‫אני לא מתראיין,‬ ‫אני לא רוצה להיות כזה, "ובכן, למעשה…"‬
‫אז חשבתי, "הילד הזה עומד למות,‬ ‫אין לי מה לעשות".‬
‫אבל מה שאני יכול לעשות,‬ ‫זה לספר לו את כל הסודות שלי.‬
‫נכון? יש לי הרבה סודות.‬
‫אני לא מנשק ורץ לספר‬ ‫כי אני בחורה מהדור הישן.‬
‫אני שומר את זה קרוב לחזה‬ ‫ומקווה שאלוהים יבין. ככה זה אצלי.‬
‫יש לי הרבה סודות,‬
‫דברים שאני לא יכול‬ ‫לספר לחברים או לפסיכולוג שלי,‬
‫כי אני לא בוטח בהם.‬
‫ואני די בטוח שאחד מהם עובד ב"דיילי מייל".‬
‫אבל חשבתי, "אני יכול לספר לילד הזה‬ ‫כי משם זה לא יצא".‬
‫זה דבר בטוח. מעט מאוד דברים בחיים בטוחים.‬
‫זה די נחמד, אתם יודעים.‬
‫אז זה מה שעשיתי.‬
‫ביליתי איתו שלוש שעות, שרתי כמו קנרית.‬
‫סיפרתי לו הכול.‬ ‫"הבחור הזה דווקא מגניב, הבחור הזה לא.‬
‫"הבחור הזה באילומינטי,‬ ‫הבחור הזה צריך שישרפו אותו כדי לגמור."‬
‫אחד מהם הוא אני, ולא אגיד לכם מי מהם.‬
‫נהנינו מאוד.‬ ‫הוא היה כל כך שמח, אני שמחתי כל כך.‬
‫משקל עצום ירד מעל כתפיי גם.‬
‫זכיתי לספר לו כמה דברים,‬ ‫לפרוק כמה עניינים.‬
‫היה נהדר, יפהפה. הוא חיבק אותי.‬
‫הוא אמר, "זה היה ממש כיף. נתראה מתישהו".‬
‫אמרתי, "טוב, אני לא יודע לגבי זה, אבל…"‬
‫אני כזה, "דרך צלחה, איש קטן".‬
‫נכון שזה מגניב?‬
‫דפקתי לו "דרך צלחה".‬ ‫כמה פעמים אתה זוכה לעשות את זה בחיים?‬
‫אני זוכר שנסעתי הביתה וכזה,‬ ‫"דרך צלחה. תותח. זה די מגניב.‬
‫"מה אתה, מגנום בלש פרטי? זה היה אדיר."‬
‫והרגשתי נהדר. ואז עבר שבוע,‬
‫ונכנסתי לאתר של משאלת לב‬ ‫והילד עדיין היה בחיים.‬
‫התחלתי להרגיש קצת מתוח, מבינים?‬
‫אני לא יודע את מי הילד הזה מכיר.‬
‫אז התקשרתי לעמותה, בדקתי מה שלומו.‬
‫לוודא ששום נס לא מתרחש.‬
‫היי, אני עשיתי את חלקי!‬
‫הבטיחו לי ילד מת.‬
‫נמאס לי שאנשים משקרים לי!‬
‫אז התקשרתי למשאלת השקרנים.‬
‫אמרתי, "היי, שקי חרא שקרנים שכמותכם".‬
‫הם כזה, "מי זה?"‬ ‫אמרתי, "פיט דייווידסון".‬
‫הם אומרים,‬ ‫"קווין בדיוק סיפר לנו כמה הוא נהנה".‬
‫אמרתי, "גם אני".‬
‫"הוא אמר ששיתפת הרבה."‬ ‫אמרתי, "לעזאזל, באמת?"‬
‫אני מניח שהבטחת זרת לא שווה כלום לקווין.‬
‫אמרתי, "מה שלומו?"‬
‫הם אומרים, "לא טוב, אבל תמיד יש תקווה".‬
‫אני כזה, "כן, כמה תקווה, לדעתכם?"‬
‫כי אם הסרטן לא יחסל אותו,‬ ‫אני כן, בשלב הזה. הוא יודע יותר מדי.‬
‫הם אומרים "אנחנו מעריכים את דאגתך".‬ ‫אמרתי, "דאגתי רבה.‬
‫"תודיעו לי כשזה יקרה."‬
‫הם אומרים, "בסדר גמור". ניתקנו.‬
‫בשבוע הבא, התחרפנתי קצת.‬
‫רק מביט בטלפון.‬
‫ואז, סוף סוף. כן.‬
‫הם התקשרו, וכן.‬
‫המשאלה התגשמה.‬
‫הבדיחה נגמרה, הוא מת. זהו זה.‬
‫אין סוף טוב.‬
‫זה כן סוף טוב,‬ ‫כי זה בדיוק מה שהיה אמור לקרות.‬
‫צפיתי בספיישלים של שאפל ושמתי לב…‬
‫כן, הוא הכי טוב.‬
‫שמתי לב שכשהוא נותן בראש ונהנה, הוא כזה…‬
‫האמת שזה קצת כאב.‬
‫לשאפל יש בטח רגליים עבות‬ ‫אם הוא עושה את זה.‬
‫אמרתי, "הלוואי שהיה לי כזה דבר,‬
‫שאני נותן בראש ואני יכול…‬
‫מה שזה לא יהיה…‬
‫אולי כשאני מצליח, אני אעשה ככה.‬
‫"המשאלה התגשמה."‬
‫אולי אסתובב עם בוטנים בכיס,‬
‫ואחרי שורת מחץ, אעשה כזה…‬
‫זו הייתה שנה עצובה מאוד.‬
‫איבדתי את הסטוקרית שלי.‬
‫אני חושב שזה עצוב, נכון?‬
‫אתה באמת לא יודע מה יש לך עד שזה נעלם.‬
‫אני זוכר שפגשתי את הסטוקרית שלי לראשונה.‬ ‫היא הייתה מחוץ לבית שלי.‬
‫זה מוזר כשיש לך סטוקרית,‬ ‫כי יש שני חלקים במוח שלך.‬
‫בפעם הראשונה עם סטוקרית, אתה כזה,‬ ‫"אלוהים, זה נורא מוזר ומפחיד".‬
‫אבל החלק השני של המוח שלך אומר,‬ ‫"כנראה שאני מצליח".‬
‫ואז אתה רואה מי הסטוקרית שלך‬ ‫ואתה כזה, "אולי לא כזה מצליח".‬
‫לעולם לא אשכח. היא הייתה מחוץ לבית שלי,‬
‫לבושה בחולצה עם הפנים שלי עליה.‬
‫וזו אפילו לא הייתה תמונה מחמיאה.‬
‫היא הייתה גדולה מדי ומעוותת.‬ ‫העיניים שלי היו בכל מקום.‬
‫זה היה כמו סיוט. זה העליב אותי.‬
‫זה היה כל כך נורא. רציתי להגיד לה, "היי.‬
‫"אם את כבר עושה את זה,‬
‫"הנה חמש תמונות שלי שאני אוהב, בסדר?"‬
‫אז אני מגיע, היא שם בחוץ.‬
‫היא סטוקרית, אז, אתם יודעים,‬
‫היא לא שווה.‬
‫זו פשוט התמונה שעולה‬ ‫כשמדמיינים סטוקרית. לא שווה.‬
‫אם הן היו שוות,‬
‫הן לא היו סטוקריות, הם היו חברות שלי.‬
‫אז… כן. "את אוהבת אותי כל כך?‬ ‫אנחנו נפתור את זה. בואי תעלי."‬
‫אז אני בחוץ, כן?‬
‫ואני מגיע, והיא שם.‬
‫ואין לי אקדח, נכון?‬ ‫אבל היא לא יודעת את זה.‬
‫צפיתי בהרבה "חוק וסדר" באותו זמן,‬
‫וכשהם מתקרבים לפושע, הם יוצאים מהמכונית,‬
‫מראים את האקדח שלהם,‬ ‫ובדרך כלל מכניסים אותו למעיל שלהם ככה,‬
‫והם הולכים…‬ ‫כדי להראות שיש להם, אבל בלי להבהיל אנשים.‬
‫ולא היה לי אקדח, אבל היא לא יודעת את זה.‬
‫אז הכנתי אקדח מהאצבע‬
‫ושמתי אותו בכיס שלי ככה.‬
‫והתחלתי ללכת לעברה, בסדר?‬
‫אז אני מסתכל עליה ככה.‬
‫והיא קצת מחייכת אליי.‬
‫היא קצת… אני כזה, "למה היא מחייכת?"‬
‫ואז חשבתי, "היא חושבת שיש לי זקפה."‬ ‫בסדר, כן.‬
‫זה כמו משאלת הלב שלה. מבינים? זה…‬
‫ואז באמת אמרתי, "לא זקפה, סתם אקדח אצבע".‬
‫שזה גרוע יותר, נראה לי.‬ ‫עדיף היה להישאר עם זקפה, למען האמת.‬
‫כי עכשיו אני אפס מול הסטוקרית שלי.‬
‫עכשיו היא מנצחת.‬ ‫עכשיו אני מטריד אותה בצורה מוזרה.‬
‫אז אמרתי, "מה את עושה פה?"‬
‫ואני לא יודע לאן להסתכל‬ ‫כי אני על החולצה שלה,‬
‫ואני בכל מקום. והיא…‬
‫אני קצת מפחד לדבר איתה,‬ ‫אז אני פשוט מבולבל.‬
‫אמרתי, "מה את עושה פה?"‬ ‫והיא רק אמרה "אני אוהבת אותך!"‬
‫אמרתי, "זה נחמד מאוד,‬ ‫אבל אסור לך להיות פה".‬
‫והיא אמרה, "למה?"‬
‫אמרתי, "אני לא יודע,‬ ‫האמת שזה אף פעם לא הגיע כל כך רחוק".‬
‫לרוב אתה אומר, "עוף מפה".‬ ‫אנשים עונים, "סליחה!"‬
‫לא ציפיתי שמישהו יתנגד.‬
‫אמרתי, "אני לא יודע,‬ ‫פשוט אסור לך להיות פה".‬
‫והיא שאלה, "למה?"‬
‫ואני כזה… אני לא יודע לאן להמשיך.‬
‫ניסיתי לחשוב מה להגיד ואז חשבתי על זה.‬
‫היא נראתה קצת מטורפת, אתם יודעים?‬
‫אתם יודעים, אני משוגע.‬
‫אז אנשים משוגעים יכולים…‬ ‫כאילו, אנחנו יודעים לזהות.‬
‫היא בהחלט קצת מטורפת. היא, אתם יודעים…‬
‫קודם כול, תראו את החולצה.‬
‫אתם יודעים.‬
‫והיא עוקבת אחריי, אתם מבינים? זה…‬
‫אז הרגשתי קצת רע.‬
‫חשבתי, "צריך להיות נחמד וזהיר עכשיו", לא?‬
‫אז אמרתי לה. הייתי כזה…‬
‫עשיתי לה משהו מבית הספר היסודי.‬
‫אמרתי, "היי, אסור לך להיות פה‬
‫"כי פה אני עושה קקי."‬
‫ואחרי שאמרתי את זה, אור קטן ניצת בעיניה,‬
‫כאילו היא דובון אכפת לי. היא הייתה…‬
‫היא כזה, "מה?"‬ ‫ואני, "כן, אני עושה פה קקי".‬
‫היא אמרה, "איכס".‬
‫"לא תרצי להיות כאן‬ ‫כשאני עושה את זה. נכון?"‬
‫והיא אמרה, "לא!"‬
‫וקצת נעלבתי. אמרתי, "למה? היית מתה.‬
‫"היית מתה להיות ליד הקקי שלי."‬
‫היא אמרה, "מה?"‬
‫אז אמרתי, "לא משנה. כן, אסור לך לבוא הנה.‬
‫"אני עלול לחרבן בדיוק וזה מגעיל.‬
‫"ויש לי קרוהן,‬ ‫אז זה עלול להיראות כמו אזור מלחמה שם."‬
‫והיא אמרה, "טוב, אני מצטערת.‬ ‫לעולם לא אחזור לכאן".‬
‫ואז היא הלכה. וחשבתי שהבעיה נפתרה.‬
‫לא, זה רק המפגש הראשון שלנו. בסדר?‬
‫זה סיפור ארוך מאוד, אז תתכוננו.‬ ‫בנוסף, באמת יש לי קרוהן.‬
‫סיפרתי לאנשים שיש לי קרוהן בגיל 19-20,‬
‫כי סבלתי מזה קשות אז,‬
‫ועכשיו זה לרוב בסדר בערך 90 אחוז מהזמן.‬
‫אבל כאילו, אני…‬
‫זה מוזר. אני לא אוהב לספר לאנשים את זה,‬
‫כי יש לי תרופות טובות כי אני מצליח,‬
‫אז אני בסדר…‬
‫אבל הסיבה שחשבתי…‬
‫זה דבר דוחה להגיד,‬ ‫אבל אני די חייב לומר את זה‬
‫כי אנשים ניגשים אליי בחוץ,‬
‫ומנסים להתחבר איתי בגלל הקרוהן.‬
‫וזה פשוט כאילו…‬
‫אפילו לא בשירותים.‬
‫אני סתם אעמוד בתור בחנות, ומישהו ייגש אליי‬
‫ויגיד, "היי!‬
‫"גם אני."‬
‫ואני כזה, "מה?" והם פשוט אומרים, "כן.‬
‫"גם לי יש חור תחת משלשל.‬
‫"קוראים לי פיל." ואני כזה… לעזאזל.‬
‫אין לי לב להגיד, "אין לי קרוהן כמו שלך".‬
‫אני כמו מג'יק ג'ונסון של הקרוהן.‬
‫טוב, אז…‬
‫אני נוסע מחוץ לעיר, בסדר?‬
‫אימא שלי והחברה בת ה-79 של אימא שלי, טרי,‬
‫משגיחות על הבית שלי.‬
‫טרי היא אישה.‬
‫אימא שלי אמרה לי פעם אחרי הופעה‬ ‫שאני צריך לספר לאנשים שטרי היא אישה.‬
‫היא אמרה, "טרי יכול להיות גם שם של גבר‬ ‫ואנחנו אוהבים את טרי,‬
‫"ואם זה יתגלה ואנשים יתחילו לדבר…‬
‫"אנחנו לא רוצים שאף אחד יחשוב שהיא גבר,‬ ‫אז אתה צריך להגיד שהיא אישה."‬
‫ואמרתי, "היי, אימא‬
‫"אף אחד לא שם זין‬
‫"עלייך או על טרי."‬
‫אז אימא שלי‬ ‫והחברה הנקבה ה-79 של אימא שלי, טרי,‬
‫משגיחות…‬
‫כן, עכשיו הבדיחה תעבוד!‬
‫הן משגיחות על הבית שלי, בסדר?‬ ‫אימא שלי לא מודעת למציאות.‬
‫היא אישה חכמה מאוד, אבל היא פשוט…‬
‫היא אחת מהאימהות האלה שתמיד אומרות,‬ ‫"באמת? לא!"‬
‫היא פשוט לא מאמינה לכלום.‬ ‫אמרתי לה, "מישהו יודע איפה אנחנו גרים.‬
‫"מישהו עלול לבוא ולפגוע בך."‬
‫והיא אומרת, "לא, הם מחפשים אותך.‬
‫"הם לא יפגעו בי.‬
‫אני כזה, "הגיוני, אבל אולי תבואי לקראתי?‬ ‫זה מפחיד".‬
‫ואמרתי, "יש לי סטוקרית‬
‫"ואת צריכה לדעת את זה למקרה שהיא תבוא."‬
‫היא אמרה, "טוב. איך היא נראית?"‬
‫אמרתי, "את תדעי. סמכי עליי.‬ ‫אי אפשר לטעות". בסדר?‬
‫אז נסעתי מחוץ לעיר.‬
‫הסטוקרית חוזרת, היא מצלצלת בפעמון.‬
‫אימא שלי עונה ואומרת, "היי, מי את?"‬
‫ככה אימא שלי נשמעת, דרך אגב.‬
‫כמו הדמות של אדם סנדלר‬ ‫ב"יובי יציל את האלווין".‬
‫"מה שלומך?"‬
‫אז, גברים, דמיינו את זה בזמן זיון.‬
‫היא בטח תגיד דברים כמו, "אוי, תודה!"‬
‫היא מחוץ למשחק המון זמן‬ ‫שהיא לא מדברת מלוכלך, "תודה, אדוני!"‬
‫אז אימא שלי אומרת, "היי, מי את?"‬ ‫הסטוקרית אומרת, "חברה של פיט".‬
‫אימא שלי, כמובן, אומרת, "נו, אז תיכנסי".‬
‫הסטוקרית המשיכה לצפות באנטומיה של גריי‬ ‫עם אימא שלי וטרי במשך שלוש שעות.‬
‫שלוש שעות חולפות,‬
‫אימא שלי לבסוף חושבת,‬ ‫"אולי כדאי שאתקשר לפיטר.‬
‫"אבדוק אם הוא בא לבלות עם חברה שלו."‬
‫היא התקשרה אליי, "היי, איפה אתה?"‬
‫עניתי, "לונדון".‬
‫היא אמרה, "טוב, חברה שלך כאן".‬
‫אמרתי, "היא שווה?"‬
‫ואימא שלי אמרה…‬
‫ואני אומר, "את מותקפת!‬
‫"נוסי על נפשך!"‬
‫אמרתי, "זה חשוב מאוד.‬ ‫לכי למוסך ותתקשרי למשטרה.‬
‫"אבל תעמידי פנים שהכול בסדר."‬
‫אני מקווה שזה לא יקרה לאף אחד מכם,‬
‫אבל בכל זאת זכיתי‬ ‫לשמוע בטלפון את אימא שלי משחקת.‬
‫וזה יקר מפז עבורי.‬
‫אימא שלי תמיד כזה, "שים אותי בדברים שלך".‬
‫אמרתי, "בסדר, תגיעי למוסך.‬
‫"אם תגיעי למוסך,‬
‫"תקבלי אודישן או משהו."‬
‫היא במוסך, אמרתי, "צלצלי לחבר שלי".‬
‫לעוד מישהו יש חבר כזה?‬ ‫חבר שאתה חבר שלו כבר עשור.‬
‫אתם עושים סמים יחד כמעט כל יום,‬ ‫ואז אתה לא רואה אותו שלושה חודשים,‬
‫ואז בפעם הבאה שאתה רואה אותו,‬ ‫הוא פשוט שוטר.‬
‫ואתה כזה, "טייסטי?"‬ ‫והוא אומר, "זה השוטר טייסטי עכשיו".‬
‫אתם מבינים?‬
‫כדאי שתשנה את השם שלך בטלפון שלי‬ ‫ל"השוטר טייסטי".‬
‫אז טייסטי מגיע.‬
‫אני מדבר עכשיו ברמקול עם טייסטי,‬ ‫אימא שלי והסטוקרית שלי.‬
‫טרי הבת ברחה, אוקיי?‬
‫טייסטי אומר,‬ ‫"תפסנו אותה. מה אתה רוצה שאעשה?"‬
‫אמרתי, "אתה השוטר".‬ ‫הוא אמר, "היא באזיקים".‬
‫אמרתי, "טוב מאוד. זה טוב".‬
‫הוא אמר, "היא מחזיקה מתנה".‬
‫אמרתי, "טוב, תפתח".‬
‫והוא עונה "מה?" "תפתח."‬
‫הוא שואל, "למה?" אמרתי, "זו מתנה.‬
‫"מה זאת אומרת?"‬
‫היא סטוקרית. היא בטח מכירה אותי די טוב.‬
‫זו כנראה מתנה טובה.‬
‫אני מקבל הרבה מתנות פח. אולי היא…‬
‫הוא אומר, "אחי, אולי זו פצצה!"‬ ‫אמרתי, "אחי, היא לא יודעת להכין פצצה.‬
‫"היא בקושי יודעת להכין חולצה.‬ ‫נראה לך שהיא…‬
‫"תרכיב פצצה, אחי?"‬
‫הוא אומר, "בסדר".‬
‫אני על רמקול. אני רק שומע…‬
‫ואז חבר שלי רק אומר…‬
‫"לא!‬
‫"אחי!‬
‫"זה מזעזע!"‬
‫שזו מילה גבוה מאוד בשביל טייסטי.‬
‫הוא מעולם לא השתמש במילה עם חמש הברות.‬
‫שאלתי, "מה זה?"‬
‫הוא אמר,‬ ‫"אחי, אלה 20 זוגות תחתונים עם חרא".‬
‫תזדיינו! אף אחד לא עשה את זה מעולם עבורכם.‬
‫אל תדברו על הבחורה שלי ככה. רק לי מותר.‬
‫הייתם מתים‬ ‫שהבחורה שלכם תיתן לכם 20 תחתוני קקי.‬
‫כן. יש בזה מלא מחשבה.‬
‫צלצלתי לבחורה שלי, "את חייבת להשתפר!‬
‫"את אפילו לא פגשת את טרי הבת".‬
‫עשרים זוגות? כן, זה דוחה,‬ ‫אבל יש בזה מלא מחשבה.‬
‫זוג אחד זה דוחה.‬
‫זוג אחד זו התנקשות. זה לך תזדיין.‬
‫"הנה החרא שלי." אתם מבינים אותי?‬
‫עשרים זוגות זה פשע של תשוקה.‬
‫כן, זה מטורף, אבל כך גם האהבה.‬
‫יש לי קרוהן. אולי היא ניסתה לתקשר איתי‬
‫עם קטע מוזר כזה של חומר צואתי.‬
‫אני לא יודע, היא מטורפת.‬
‫עשרים זוגות? יש בזה מלא מחשבה.‬
‫זה לוקח זמן.‬
‫אי אפשר‬ ‫לארגן 20 זוגות של תחתוני קקי ביום אחד.‬
‫גם אם יש לכם שלשול,‬ ‫בזוג ה-11, לא יהיה הרבה.‬
‫אני רוצה לחשוב שזה היה אחד ביום.‬ ‫כך אני חושב, כל לילה.‬
‫אני אוהב לחשוב על זה.‬
‫אני אוהב לדמיין.‬
‫היא חוזרת הביתה מיום ארוך‬
‫של אכילת בורקסים מעל מחשב נייד, נכון?‬
‫היא רצה למעלה.‬
‫היא מתחילה להתפשט.‬
‫מול הכותל של פיט.‬
‫הכול פוסטרים שלי, אבל היא גם לא יודעת‬ ‫להכין פוסטרים, אז אני פשוט…‬
‫בכל מקום.‬
‫היא שמה שיר סקסי. טוב, סקסי בעיניה.‬
‫אז "ממבו מס' חמש" או חרא אחר.‬
‫היא מתחילה את הסיאנס, מדליקה נר,‬
‫מכבה אותו עם פלוץ.‬ ‫אתם יודעים, נכנסת לאווירה.‬
‫היא מסתכלת עליי.‬
‫אני מסתכל עליה איפשהו.‬
‫והיא נכנסת לעמדה.‬
‫"אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש…"‬
‫"…אבל אני באמת לא רוצה…‬‫"‬
‫היא מנגבת אותם טוב, נותנת ניגוב טוב…‬
‫ואז היא כזה, "קובי!"‬ ‫ישר לתוך קופסה קטנה בשבילי.‬
‫היא כזה…‬
‫"נותרו עוד 19, הפתעת קקי לפיטי!"‬
‫זו הפנטזיה שלי,‬ ‫ואני אאונן עליה אם אני ארצה!‬
‫טייסטי אומר, "מה לעשות?"‬
‫אמרתי, "תיפטר ממנה!‬ ‫ותשמור זוג אחד". סליחה.‬
‫אז עכשיו אני צריך להוציא צו הרחקה,‬ ‫אז זה אומר שאני צריך ללכת לבית המשפט.‬
‫להגיד לכמה פקידים שאני מפחד מהגברת הזאת.‬
‫אז אני בבית המשפט, עומד להיכנס,‬
‫וטייסטי מתקרב אליי.‬
‫הוא אומר, "בדיוק דיברתי עם החברה שלך".‬
‫עניתי, "לך תזדיין!"‬
‫אתם יודעים? "מה היא אמרה?"‬
‫הוא אומר, "היא לא תוכל להיות כאן היום.‬
‫"היא תהיה באייפד."‬
‫אמרתי, "מה לעזאזל?‬ ‫מה זאת אומרת, 'היא לא תהיה?"‬
‫היא סטוקרית, התפקיד שלה הוא להופיע.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫היא מנסה לשחק לי בראש?‬
‫כי זה עובד.‬
‫אני קצת עצוב.‬
‫אתם מבינים?‬ ‫כי הפתעת הקקי הזו הייתה מלאת מחשבה.‬
‫אף על פי שהיא דוחה, אתם מבינים?‬
‫אז קצת התרגשתי לראות אותה.‬
‫לא ניסיתי להיראות שווה או משהו,‬ ‫אבל בחרתי תלבושת.‬
‫בטח! אתם יודעים?‬
‫תלבושת שאומרת, "היי.‬
‫"אל תוותרי." מבינים?‬
‫"יש דברים ששווה להילחם עבורם.‬
‫"אז מה אם יש צו הרחקה."‬
‫שאלתי, "מה קרה, טייסטי?‬
‫"מה קרה לבחורה שלי?"‬
‫הוא אמר,‬ ‫"אחי, קבעו שהיא לא כשירה לעמוד למשפט".‬
‫לא כשירה לעמוד למשפט.‬
‫זה אומר שחבורה של אנשי רפואה‬
‫ושוטרים ראו אותה‬
‫וחשבו, "לא".‬
‫מיד חשתי עלבון.‬
‫זה קצת דפוק. זה מביך בשבילי, נכון?‬
‫"לא כשירה"?‬
‫אני לא חושב שאתם מבינים כמה מטורף זה.‬
‫תנו לי לתת לכם קצת הקשר. ג'פרי דאהמר…‬
‫נחשב כשיר‬
‫לעמוד למשפט.‬
‫בחור שרצח ואכל גייז.‬
‫בחורה אחת בקטע שלי‬ ‫והיא בדרך לבית המשוגעים!‬
‫אתם צוחקים עליי? זה מגוחך.‬
‫להרוג ולאכול גייז ומכנסי קקי‬ ‫זה לא אותו דבר.‬
‫בפעם הראשונה בחיי אמרתי,‬ ‫"אני חייב להצביע!‬
‫"המערכת באמת מושחתת."‬
‫טייסטי אומר, "יש עוד דבר אחד.‬ ‫היא אמרה שהיה ביניכם קשר."‬
‫אמרתי, "אחי, אני נשבע…"‬
‫והוא ממשיך, "באופן טלפתי".‬ ‫חשבתי, "מזל!".‬
‫חשבתי שמצאו את הטלפון הסודי.‬
‫הוא אומר, "באופן טלפתי, אתה יודע.‬
‫"היא אמרה שבאמת אמרת לה לבוא עם המוח שלך."‬
‫עניתי, "זה דפוק".‬
‫ואז הוא עזב והייתי לבד, והייתי קצת עצוב,‬
‫והייתי בתלבושת המגניבה שלי.‬
‫היה לי רגע של כנות, והייתי כזה…‬
‫"שלום.‬
‫"מתגעגע אלייך.‬
‫"לא היית אמורה לספר לאף אחד‬ ‫שאנחנו יכולים לעשות את זה.‬
‫"וגם היית אמורה להרוג את טרי ואת אימא שלי‬
‫"כדי שנשיג את הבית.‬
‫"התחתונים שלך בכיס שלי.‬
‫"בשקית אטומה כדי לשמר את הסירחון."‬
‫אז אני הולך למשפט, אני מנצח.‬ ‫שזה נחמד, אתם יודעים.‬
‫אני אף פעם לא מנצח.‬
‫השופט ניגש אליי ואומר, "היא מתאימה לכלא".‬
‫שאלתי, "מה?" הוא אמר,‬ ‫"רוצה לשלוח אותה לכלא?"‬
‫אמרתי, "לא, אני רק רוצה שתרד מהדשא שלי".‬
‫כמו בגראן טורינו, נכון? "רד מהדשא שלי!"‬
‫אבל לא משהו גדול. רק צו הרחקה, נכון?‬
‫אבל רק ליציע העליון‬ ‫כדי שתוכל להמשיך לשלם על דברים.‬
‫נכון? שתבוא להופעות.‬
‫הוא אמר, "אתה לא רוצה שהיא תיעצר?‬ ‫זה מאוד אצילי מצדך".‬
‫אמרתי, "תודה, אדוני".‬
‫ואז הוא אומר, "אז נלך על תוכנית ב'".‬
‫והוא פשוט מכה בפטיש וכולם…‬
‫ואני כזה, "רגע. מהי תוכנית ב'?"‬
‫הוא אומר, "זה כלום. נגזור עליה שישה חודשים‬
‫"במוסד גמילה נפשי".‬
‫ועניתי, "מה? זה לא בטוח.‬
‫"זה בערך המקום היחיד שאוכל להיתקל בה."‬
‫באותה מידה אפשר לדון אותה‬ ‫למקדונלד'ס האהוב עליי.‬
‫גמילה זה כמו "חופשי על הבר" בשבילי.‬
‫שם כולם מכירים את שמי.‬
‫עבר חודש, קיבלתי את צו ההרחקה.‬
‫זה לא ממש הכה בי עד שהלכתי לבית שלי,‬
‫ואף אחד לא היה שם.‬
‫והרגשתי עצוב.‬
‫העליתי זיכרונות עם אימא שלי.‬ ‫אמרתי, "זוכרת שהיא הייתה שם.‬
‫"זוכרת?‬
‫"זוכרת שפעם בחג המולד‬ ‫היא שלחה לנו את העוגיות‬
‫"והכרחנו את טרי הבת לטעום אותן כדי…‬
‫"לוודא שהן בסדר?"‬
‫אז התחלתי להתגעגע אליה קצת.‬
‫אז מדי פעם, הייתי כזה, "שלום. איפה את?"‬
‫והיא לא קלטה את האותות שלי.‬
‫אז פתחתי חשבון אינסטגרם מזויף‬ ‫והתחלתי לעקוב אחריה קצת.‬
‫מצאתי אותה.‬
‫הולך לה בסדר.‬
‫נראה שזה לטובה.‬
‫ועברתי לה על הפיד.‬
‫כי היא סטוקרית, הן לא באמת מפסיקות.‬
‫הן בוחרות מישהו אחר, אני מניח, נכון?‬
‫עברתי על האינסטגרם שלה‬
‫וגיליתי שהיא מעריצה של ג'ק הארלו עכשיו.‬
‫ואני מחבב את ג'ק, אבל זה כאב ממש. מבינים?‬
‫זו בעיטה מזוינת בזין.‬
‫חשבתי, "אם תתחילי להעריץ את מאט רייף,‬ ‫אני אתאבד. נשבע לך."‬
‫אז עברתי עליו ונתקלתי בסרטון‬
‫שבו היא מחוץ להופעה של ג'ק הארלו. בסדר?‬
‫וג'ק הארלו יוצא והיא…‬
‫אני רואה אותה, הגדלתי את התמונה‬ ‫והיא לובשת חולצה של ג'ק הארלו.‬
‫אני מניח שהיא הבינה איך לעשות את זה‬ ‫כי הוא נראה טוב בתמונה.‬
‫והרגשתי כזה…‬
‫"אני הייתי רק אימון."‬
‫ג'ק יוצא, היא כזה, "אוהבת אותך, ג'ק!"‬ ‫והרגשתי…‬
‫עוד יותר גרוע, ג'ק אומר,‬ ‫"גם אני אוהב אותך." ואת שמה.‬
‫והרגשתי…‬ ‫"אני בטוח שזה היה כל כך חשוב לה."‬
‫אני קראתי לה "היצור".‬
‫לא ידעתי.‬
‫אני מרגיש שאני עומד להקיא כשאני צופה בזה.‬
‫ג'ק עומד להיכנס לרכב שלו ולנסוע,‬
‫היא אומרת, "חכה, ג'ק, יש לי מתנה עבורך".‬
‫אני כזה, "אלוהים".‬
‫חבר'ה, הרגשתי כאילו אני עומד‬ ‫לצפות בחברה שלי‬
‫מזדיינת עם החבר הכי טוב שלי.‬ ‫חשבתי כזה, "לא!"‬
‫היא מכניסה יד לתיק שלה.‬
‫והזרוע שלה נכנסת עמוק יותר ויותר.‬ ‫חשבתי, "לא, אלוהים. מה זה?"‬
‫ואז היא מוציאה מעטפה.‬
‫מוסרת לג'ק, "הכנתי את זה בשבילך".‬
‫הוא אומר, "תודה רבה".‬ ‫מכניס אותה למעיל, נוסע,‬
‫הסרטון נגמר, אני מתנתק.‬
‫אני מתחיל לחייך לעצמי.‬
‫רק מעטפה, מה?‬
‫אי אפשר להכניס 20 זוגות של תחתוני קקי‬
‫למעטפה!‬
‫כמה הבהרות משפטיות.‬
‫אז היא לא שלחה לי באמת 20 זוגות תחתונים.‬
‫היא שלחה לי שניים,‬ ‫אבל הם הריחו כמו 20, בסדר?‬
‫היא גם לא הפכה למעריצה של ג'ק הארלו.‬
‫רק המצאתי את זה בשביל הצחוק.‬
‫ושלוש, וזה הכי חשוב,‬ ‫באמת זיינתי לה את הצורה.‬
‫סתם. רק נשנשתי לה את הקופסה. זהו.‬
‫התחרפנתי מאוד כי הכתובת שלי התפרסמה.‬
‫אז קניתי… עברתי לגור ביער.‬
‫זה אדיר. חיפשתי בית הרבה זמן‬
‫והמתווכת שלי ממש לא אהבה אותי כי…‬
‫בהתחלה, היא התרגשה.‬ ‫"אתה הראשון שלי, אתה יודע…"‬
‫ואני כזה, "בסדר".‬
‫אתם יודעים.‬
‫אבל היא הייתה מתעצבנת כי ראיתי…‬ ‫זו לא בדיחה, ראיתי בערך 200 בתים.‬
‫רציתי כל אחד. הייתי מתגרה.‬ ‫הייתי אומר, "זה הולך להיות זה".‬
‫ואז, אתם יודעים… כי הייתי מתרגש.‬
‫היא שנאה אותי כי זה לקח המון זמן‬
‫והבנתי אותה, אבל הייתי מתרגש מכל בית‬
‫כי גדלתי בעיקר בדירות.‬
‫אז כל בית היה מטורף בעיניי.‬
‫הייתי אומר,‬ ‫"אלוהים, חצר אחורית. מה לעזאזל?‬
‫"בריכה מעל הקרקע.‬ ‫איך הם הוציאו אותה מהאדמה? אלוהים.‬
‫"זה בטח אחד מהבתים של פרנק לויד רייט."‬
‫הייתי מתהפנט ממילים שמעולם לא שמעתי.‬
‫היא הייתה כזה, "אולי זו תהיה הפואייה שלך".‬ ‫ואני כזה, "ברור שתהיה. כן".‬
‫"פואייה". אתם יודעים.‬
‫ואז היה בית אחד‬
‫שחשבתי, "אני אקנה את הבית הזה".‬
‫ידעתי שאקנה אותו, בסדר?‬
‫הייתי עם החבר'ה שלי ואיתה,‬
‫והיא הייתה ממש מותשת כי היא לא האמינה‬
‫שאני אבחר אחד.‬ ‫אבל אמרתי, "אני ממש אוהב את הבית הזה".‬
‫נותר רק לראות‬
‫את חדר השינה של ההורים.‬
‫שעכשיו נקרא "הראשי", אוקיי?‬
‫בזמנו, לא ידעתי שעכשיו קוראים לו "הראשי".‬ ‫חשבתי שזה חדר השינה של ההורים.‬
‫גם לא ידעתי שהוא נקרא "חדר שינה מאסטר"‬
‫בגלל העבדות. לא ידעתי את זה.‬
‫חשבתי שזה חדר השינה מאסטר בגלל שבחיים,‬
‫כשאתה קונה בית, אתה כמובן הופך למאסטר.‬
‫אנשים באים ואומרים, "בית נחמד".‬ ‫אתה אומר, "כן, אני פאקינג מאסטר".‬
‫אני לא ממש חושב על עבדות כשאני בבתים.‬
‫זה הכול. אתם יודעים.‬
‫אני לא הולך ואני כזה,‬ ‫"איפה החדר של העבדים?"‬
‫אני לא אומר, "תראו לי את חדר העבדים!"‬
‫אז אני אוהב את הבית.‬ ‫נראה לי שאני אקנה אותו.‬
‫אני מחליט, כאילו…‬
‫עבר הרבה זמן.‬ ‫אני הולך לעשות קטע למתווכת שלי.‬
‫להצחיק אותה.‬
‫אז יש מתלה מעילים בסלון.‬
‫אני תופס אותו ואומר,‬
‫"תראי לי את חדר השינה של המאסטר!"‬
‫אני יודע.‬
‫המתווכת שלי, שהייתה שחורה, דרך אגב…‬
‫המומה.‬
‫היא נראית כאילו היא מנסה להגיד לי משהו,‬
‫כנראה להפסיק.‬
‫אבל אני כבר מחויב לקטע.‬
‫אז בכל פעם שהיא מתחילה…‬
‫אני אומר, "אל תפריעי למאסטר!‬
‫"תראי לי את חדר השינה שלי!‬
‫"החדר שגדול יותר מכל החדרים, כי אני המלך."‬
‫החבר'ה שלי על הרצפה מצחוק כי הם גזענים.‬
‫אז הם נהנים מאוד.‬
‫לבסוף, היא תופסת את מתלה המעילים‬
‫ואומרת, "תפסיק!"‬
‫היא אומרת, "תפסיק.‬ ‫אני מנסה להגיד לך שזה חדר השינה הראשי.‬
‫"זה לא חדר השינה של המאסטר. בגלל העבדות.‬
‫"זה עניין גדול עכשיו."‬
‫אז אמרתי, "אוי".‬
‫החבר'ה שלי התחילו לקום לאט. כאילו…‬
‫אתם יודעים.‬
‫ואז היא פשוט נתנה לי את מתלה המעילים.‬
‫ונהיה שקט ומביך.‬
‫לא ידעתי מה לעשות, אבל אז חשבתי,‬
‫אם למדתי משהו מכמעט 15 שנות קומדיה,‬
‫זה שצריך להתחייב.‬
‫לקטע, כן.‬
‫במיוחד אם הוא לא עובד.‬
‫אז זה מה שעשיתי.‬
‫אמרתי, "לא נתת לי לסיים!‬
‫"כולנו מאסטרים‬
‫"של החדרים שלנו. זו צורת ביטוי.‬
‫"הפסקת העבדות הייתה הפקודה הראשונה שלי.‬
‫"לאחר בדיקה נוספת, אני אקח את הבית הזה!‬
‫"אם תחתמי על הסכם הסודיות הזה.‬
‫"אולי בפואייה הראשי."‬
‫אז אני גר ביער.‬
‫אימא שלי פתחה חשבון טוויטר מזויף‬
‫כדי להגן עליי מפני טרולים.‬
‫זה תמיד "חמוד" כשזו לא אימא שלכם.‬
‫חשבתם על זה פעם?‬ ‫כשזו אימא של מישהו אחר, "חמוד".‬
‫כשזו אימא שלך, זה, "לכי תזדייני!"‬
‫אז היא פתחה חשבון טוויטר מזויף‬ ‫כדי להגן עליי ברשת‬
‫לפני כמה שנים, בסדר?‬
‫שם המשתמש היה ג'ו סמית' 1355, בסדר?‬
‫זה פיקחי מאוד. זה לא השם שלה.‬
‫אבל היא אימא ולא מכירה את טוויטר.‬
‫אז שם המשתמש היה אולי ג'ו סמית' 1355,‬
‫אבל שם הפרופיל היה איימי דייווידסון.‬
‫והדובדבן שבקצפת, גם תמונת הפרופיל‬ ‫היא של איימי דייווידסון. כן.‬
‫אז אני קורא ציוצי שנאה לילה אחד‬ ‫בזמן שאני מאונן‬
‫כדי להתחזק.‬
‫וגללתי את הפיד‬
‫וראיתי חשבון אחד שמגן עליי כל הזמן.‬
‫בזמנו, כשהשתמשת בטוויטר מהדפדפן,‬
‫לא ראית את שם הפרופיל או את התמונה,‬ ‫רק את שם המשתמש.‬
‫אז אני קורא את כל הציוצים האלה‬ ‫ואנשים ממש מרושעים.‬
‫אבל ג'ו סמית' 1355 הגן עליי כל הזמן.‬
‫קראתי כל מיני ציוצים נחמדים עליי‬ ‫של ג'ו סמית' 1355.‬
‫זה הגיע לשלב שחשבתי,‬ ‫"בגלל זה אני עושה את זה.‬
‫"תודה, ג'ו סמית' 1355."‬
‫קראתי את כל הציוצים האלה,‬
‫ואז היה ציוץ אחד שהיה ספציפי מדי,‬
‫וממש אמרתי בקול רם, "זאת אימא שלי".‬
‫שזה דבר מוזר לומר באמצע אוננות.‬
‫ואז לגמור אחרי זה?‬ ‫"אחרי זה, אני אתקשר אליה".‬
‫ידעתי מיד. זה היה הציוץ.‬
‫ציוץ השנאה היה, "פיט דייווידסון הומו".‬
‫ג'ו סמית' 1355 כותב,‬
‫"למעשה, הוא לא.‬
‫"אולי הוא חשב שהוא הומו בילדותו‬
‫"בגלל לאונרדו דיקפריו‬
‫"לך לנמנם, טרול".‬
‫התקשרתי לאימא שלי.‬
‫אני אומר, "ג'ו סמית'…‬
‫"1355?"‬
‫היא שואלת, "מה הסגיר אותי?"‬
‫אמרתי, "שם הפרופיל והתמונה הם שלך".‬
‫והיא אומרת, "אוי! טרי!"‬
‫מה שאומר שאימא שלי פתחה חשבון טוויטר‬
‫עם חברתה בת ה-79, טרי הבת,‬
‫וטרי היא זו שקיבלה את ההחלטות.‬
‫חבר׳ה, תודה רבה. נהניתי מאוד.‬
‫לילה טוב. כן!‬
‫תרגום כתוביות: ניתאי גת‬