Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Joan Laporta és a Barça vezetősége
Rafael Márquezt nevezte ki a Barcelona Atlètic edzőjének,
mely nemrég még Barcelona B néven volt ismert.
Márquez élvezi a Barcelona elnökének bizalmát.
Laporta szerint Márquez bizonyította,
hogy nagyban hozzájárulhat az utánpótlás-játékosok fejlesztéséhez
és az első csapatba jutásukhoz.
JOHAN CRUYFF STADION
Rafael Márquez a szakértelmével
segíti a Barcelona tartalékcsapatát ütőképesebbé tenni, kezdve a védelemmel.
Az első kérdésem az lenne:
Mit jelent a futball Rafael Márqueznek?
Mit jelent nekem?
Mindent.
RAFA MÁRQUEZ: A KAPITÁNY
Mindent bele!
Egyszer van ilyen az életben. Elképesztő teljesítményt nyújtott.
Ez nem akármi.
Ő Mexikó egyik legsikeresebb nemzetközi karriert befutott futballistája.
Történelmet írt a mexikói válogatottal.
Örültem, hogy együtt fogok játszani Rafával. Ezt csak én tudtam.
Ő az egyik legjobb játékos, akit ez a sport adott nekünk.
Egy pillantásból tudtuk, mit fog csinálni a másik.
Isteni tehetség volt.
Egy született vezér. A világ legjobb csapataiban játszott.
Olyan ember, aki teljesen más a pályán, és azon kívül.
Nehéz volt ellene játszani.
Őszintén szólva ott szerettem játszani, ahol ő nem volt.
Mert a legjobbak odatartoznak…
ahová valók.
Ma az amerikai pénzügyminisztérium Külföldi Vagyont Ellenőrző Hivatala
felvette a drogkartellstrómanok listájára
a legtöbb nemzetközi címmel rendelkező mexikói futballistát,
Rafael Márquez Álvarezt.
A listán szerepelt Raúl Flores neve is, de a legnagyobb Rafael Márquezé volt.
Az egyik percben még hős vagy, a másikban meg már egy aljas bűnöző.
Rafát ez teljesen lesújtotta.
A médiahadjárat miatt
kétségessé vált, hogy nemzeti hős maradhat-e.
A mai a legnehezebb meccsem.
Megpróbálom mielőbb tisztázni magamat,
és az a Rafa Márquez lenni, akit ismernek.
Kettő!
Négy!
Kettő és hat! Ne engedjétek vissza őket!
Most a Barça B edzője vagyok.
A csapatnál a legfőbb célom elősegíteni a játékosok fejlődését,
hogy átkerülhessenek az első csapatba.
A legtehetségesebbeknek sikerülni fog.
Egykori profi futballistaként igyekszem segíteni őket,
és közben próbálok egyfajta apafigura is lenni számukra.
Erről az apám jut eszembe, mert ő is edzősködött,
és biztos büszke lenne, hogy erre vállalkozom.
Ez óriási lehetőség a számomra.
Második interjú, Rafa, csapó egy.
EGYKORI JÁTÉKOS ÉS A BARCELONA B EDZŐJE
Jól van, Rafa.
Mesélnél az édesapádról?
- Így egyből? - Igen.
Jól van, az apám…
Tlaquepaquéban született, Jalisco államban, Guadalajara mellett.
A róla szóló cikkek alapján nagyon hasonlóak lehettünk.
Megdöbbentő, hogy külsőre mennyire rá ütöttem.
És a futball terén is.
Biztos lábakkal vezette a labdát,
felemelt fejjel, elegánsan, ha a játék volt a lényeg,
de ha kellett, tudott kemény is lenni.
Bekerült az Oro Jaliscóba, ami ma már nem létezik.
Másodosztályú csapatoknál játszott. Irapuato, San Luis, Morelia,
amíg el nem került a Zamorához, és onnan nem engedték el.
ZAMORA MEXIKÓ
Amikor Rafa megszületett, a férjem még mindig a Zamorában játszott.
Miután visszavonult, a városi fociiskolában edzősködött,
ahová Carlos Sebille Rinaldi professzor hívta meg,
aki korábban az Atlasban játszott, majd meglapította az iskolát.
Meghívta edzőnek az iskolába.
CARLOS SEBILLE RINALDI ZAMORAI VÁROSI FUTBALLISKOLA
Rafa Márquez apját Carlos Sebille professzor
a futball kölcsönös szeretete miatt hívta meg.
Elkezdték a tehetséggondozást, és ekkor került ide Rafa,
hogy az iskolában tanulhasson.
Az apám volt a mindenem.
Ő tanított meg focizni.
Volt egy kép a fejemben,
hogy olyan akarok lenni, mint ő, középhátvéd.
Szóval az volt az álmom, hogy a nyomdokaiba lépek.
Hogy érzitek magatokat?
Jól, nagyon jól!
Adjatok bele mindent! Nyernünk kell.
Nyerni is fogunk.
- Igen. - Nyerünk.
- Jól védekezünk. - Kettő, három…
Hip, hip, hurrá!
Michoacán! Hajrá!
Részt vettünk pár országos tornán, amit az oktatási minisztérium szervezett,
és Zamorát képviseltük.
A tanév felénél azt mondták nekünk:
„Azt akarják, hogy menjetek el Michoacánba játékosmegfigyelésre.”
Ezt beszélték az iskolában, ahová jártam.
Az anyukám ki akart kérni 15 napra az iskolából, hogy elmehessek a tornára.
De az igazgató nemet mondott, nem engedélyezte.
„Rafaelnek el kell felejtenie a futballt, mert sehova nem jut vele.”
Szóval a férjemmel egymásra néztünk,
majd azt mondta: „Mi megengedjük neki.”
Nyilván kirúgtak az iskolából.
De odamentem, és én voltam az egyik legjobb.
Bejutottunk az elődöntőbe. Csodálatos élmény volt.
Szeretnék összefutni az igazgatóval, és azt mondani neki:
„Kösz szépen a remek tanácsot, semmit nem ért,
mert mindent a focitól kaptam az életben.”
JOHAN CRUYFF STADION
Giuliano!
Ahhoz, hogy bekerülj a Barcelonába,
nagyon tehetséges játékosnak kell lenned,
de azért a szerencse is számít,
mert jókor kell lenned jó helyen.
És ez sorsszerű.
Nekem is a sors hozta úgy, hogy az Atlashoz kerültem.
Az Atlas egykor Zamorában működött.
Sőt, nemrég küldtek egy újabb zamorai iskolát az Atlashoz.
Toborzási programokat tartottak az utánpótláscsapatok számára
a különböző osztályokban. Keresték a tehetséges fiatalokat
Zamorában és Michoacán államban.
Nyolc-tíz játékost választottak ki a csapatból.
Végül csak ketten maradtunk.
Egy 18 éves fiú és én, aki akkor 14 voltam.
Szombaton hazajött. Kérdeztem, hogy mi volt.
Erre ő: „Hétfőn várnak vissza.”
„És mit szeretnél?”
Habozás nélkül azt válaszoltam: „Menni akarok. Ott akarok játszani.
Ez az álmom. Ezt szeretném.”
Egy percig sem hezitáltam.
Az Atlas mindig el volt átkozva a mexikói bajnokságban.
Ő volt a rút kiskacsa. Kicsi és esetlen.
Mindig kihullott az első osztályból.
Amíg meg nem jelent ez a generáció Rafa Márquezzel és más játékosokkal…
SPORTÚJSÁGÍRÓ
…ami egy csapásra
reményt adott.
GUADALAJARA MEXIKÓ
Kevesen jöttünk Guadalajarából.
Sokan érkeztek például Tepicből.
Sinaloából, Méridából, szóval mindenhonnan érkeztek a fiúk. Ott volt még Borgetti is.
A külsősök egy klubházban aludtak.
AZ ATLAS VOLT JÁTÉKOSA
Nagyjából úgy
15-16-an voltunk.
És Rafa Márquez volt a legfiatalabb.
Ránéztem, és azt gondoltam:
„Mit keres itt egy gyerek?”
Nem az volt, amire számítottam. Nem voltam a csapat része.
Mintha próbán lettem volna.
Kezdett bosszantani, hogy nem játszom, hogy nem vesznek komolyan.
Eltelt két vagy három hét.
Kezdett honvágyam is lenni, reménytelenné váltam.
Így az egyik este a sok közül, amikor sírtam, mert hiányzik a családom,
hazatelefonáltam,
és azt mondtam, hogy nem akarok már tovább maradni.
Sírt a telefonban.
„Anya, gyere el értem! Nem akarok itt lenni.”
Azt ismételgette, hogy haza akar jönni.
„Ezt akarod?” Erre ő: „Igen.”
„És ki akart elmenni oda?”
Visszakérdeztem: „Tessék?
Azt akarom, hogy gyere el értem.”
„A te döntésed volt.
A te felelősséged.
Küzdj meg a helyedért!
Bizonyíts nekik!
Szóval tégy meg mindent, fiam!”
„Hol van apa?”
Letettem.
Nem is adta át a telefont apának.
Ekkor jöttem rá, hogy már nincs visszaút.
RAFAEL MÁRQUEZ FUTBALLHAGYATÉKA IGAZI INSPIRÁCIÓT JELENT
Rafa ’96 környékén kezdett játszani az első osztályban.
Megvoltak benne a kiváló középhátvéd vonásai: jól helyezkedett,
jól olvasta a játékot, nyugodt volt.
Szerény.
AZ ATLAS VOLT JÁTÉKOSA VOLT MEXIKÓI VÁLOGATOTT
Elég magas is volt hozzá.
Vékony volt. Elég vékony,
és a személyisége a legjobbat hozta ki belőle a pályán.
Remek tulajdonságok kombinációját adta. Minden megvolt benne.
Minden játékosnál fontosak az atletikus képességek,
de nála az is megvolt, ami a mexikóiaknál ritka:
a kiváló elme.
Jó játékosok alkották a csapatot.
Ott volt Rafa, Juan Pablo Rodríguez, Osorno, a korszak legjobbjai.
Az volt az Atlas aranygenerációja.
La Volpe edzővel a futball igazi varázslattá vált.
Sokan csodáltuk őt, és mindig szeretettel emlékezünk rá.
Megértették, hogy az alapoktól kell felépíteni a csapatot,
olyat, amely fejleszti az utánpótlását is.
Az Atlas új futballt honosított meg.
El sem hittük, amikor láttuk, hogy a csapat,
ami a századforduló bajnokságában játszott,
egyre feljebb lépett a ligában,
és bejutott a tolucai döntőbe.
AZ ATLAS BEJUTOTT A RÁJÁTSZÁSBA
Az Atlas ekkor kezdett el
történelmet írni.
1999. JÚNIUS 3. A DÖNTŐ
ODAVÁGÓ MÉRKŐZÉS ATLAS – TOLUCA
Tisztán emlékszem, hogy tele volt a Jalisco Stadion.
Felnéztél a lelátóra,
és hullámzott, annyira tömve volt.
Az emberek boldogok voltak, reménykedtek.
A Toluca ellen játszani olyan volt,
akinek a sorait Cardozo is erősítette,
mint szembenézni egy bikával.
Kicsik voltunk.
Még csak akkor kezdődött a karrierünk.
De mindent beleadtunk.
Libabőrös leszek,
ha csak eszembe jut az a meccs.
Ki lövi el? Egy próbálkozás!
Cabuto! Cardozo!
A Toluca gólt szerez!
Nyolc perc alatt már kettőt!
Pár perc alatt már kettővel mentek, és úgy tűnt, hogy csúnyán kikapunk.
Döbbenten néztünk egymásra,
azt mondtuk: „Mi ez? Hisz itthon vagyunk.”
Keresztpassz. Andrade rálövi! És gól!
Osomo a labdával, passz Andradénak.
Jared! Gól!
Bent van! Misionero Castillo!
Apait-anyait beleadtunk.
Talán senki sem szurkolt nekünk.
De küzdöttünk.
Én büszke vagyok arra a meccsre.
La Volpe szövetségesre talált Rafa Márquez személyében,
annak ellenére, hogy még fiatal volt.
Jön be a szöglet.
Egy fejes, és gól!
Rafa Márquez egyenlít!
MICSODA DÖNTŐ!
Nem hittük, hogy van esélyünk,
mivel az Atlas már nagyon régóta nem jutott be a döntőbe.
Bajnokságot meg még régebb óta nem nyert.
De ekkor már bizakodtunk,
meg akartuk nyerni azt a bajnokságot.
VISSZAVÁGÓ MÉRKŐZÉS TOLUCA – ATLAS
A Tolucának híres szurkolótábora van,
a Vad Kutyák,
ami nagyon ijesztő tud lenni, ha szembenézel velük.
Ádáz mérkőzés volt.
A Toluca nem győzött le minket a rendes játékidőben.
Úgy tűnt, bármelyik csapat nyerhet.
De valaki veszíteni fog.
A mérkőzésen letelt a rendes játékidő.
Jött a hosszabbítás,
majd végül büntetőpárbaj.
Taboada következik.
Chato jön. És lő!
Gól!
A Toluca és az Atlas közti büntetőpárbaj az 1999 nyarán rendezett döntőben
a mexikói futballtörténet egyik legdrámaibb pillanata volt.
Mielőtt odaálltam volna a kapuhoz, egy tolucai játékos
odajött gúnyolódni,
hogy kizökkentsen.
Azt mondta, nem vagyok eléggé tökös, és ki fogom hagyni.
Dulakodás tört ki. Ki van a közelben?
A stadionban pattanásig feszültek az indulatok.
Ez plusz teher volt neki.
Zamorában született,
nemrég került be az Atlas felnőtt csapatába.
Jön Rafa. Cristante készen áll.
Nem lépett hátra sokat. Csak három métert.
A zamorai Rafa nekilódul, és lő…
Miután berúgtam,
odafordultam hozzájuk,
és azt mutattam,
hogy megvan az, amit kétségbe vontak.
Döntetlenre álltunk.
Jött a hirtelen halál. Ha kihagyod…
Akkor veszítesz.
Le voltunk sújtva.
Még sosem láttuk La Volpét sírni.
Hihetetlen volt.
Tudtam, hogy milyen csapat a Toluca.
De mégis,
csodás lett volna bajnokká válni.
A Toluca emelte magasba a trófeát.
De az Atlas nyert valamit, ami a trófeánál is fontosabb.
A csapat elnyerte
a szurkolók elismerését és tiszteletét.
ÖRDÖGÖK!
Fájó érzés elveszíteni a bajnokságot.
De akkor
az is szép eredmény volt, amit elértünk,
ahogy játszottunk, amilyen felfogásban,
és az emberek még mindig szívesen emlékeznek rá.
1999-ES BAJNOKSÁG, MÁSODIK HELYEZÉS, MEXIKÓI LABDARÚGÓ-SZÖVETSÉG
Ekkor már voltak mexikói játékosok,
akikből sztár lehetett volna,
de sajnos elkallódtak.
Rafának meg kellett törnie az átkot.
Meg kellett mutatnia, hogy képes jó junior játékosból
remek felnőtt focistává válni,
erősíteni a válogatottat
a lehető legmagasabb szinten.
1997 MEXIKÓ – ECUADOR
Barátságos mérkőzést játszottunk Ecuadorral az Estadio Aztecában.
Még mindig Bora Milutinović volt a szövetségi kapitány.
Összeállított egy listát, és a Márquez név is rajta volt.
Mindkettőnket felhívtak, César Márquezt és Rafael Márquezt.
Mindenki ezt a történetet meséli.
De végül én játszottam.
És nagyon jó érzés volt.
Mert mindig is arról álmodtam, hogy egy nap majd válogatott leszek,
és énekelhetem a himnuszunkat.
Olyan élmény volt, ami örökre elkísér.
Sosem hittem volna, hogy 17 évesen bemutatkozom a felnőtteknél.
Igen, Bora úr esélyt adott,
hogy játsszak a felnőtteknél.
Ez egy remek lehetőség, és remélem, máskor is fog hívni.
COPA AMÉRICA, 1999 MEXIKÓ – CHILE
Ezután elvittek minket a Copa Américára Manolo Lapuente edzővel.
Claudióval nekünk kellett fognunk Marcelo Salast és Zamoranót,
a kor két kiváló csatárát.
Két monacói játékosmegfigyelő is jelen volt.
Egy másik focista, egy chilei hátvéd érdekelte őket.
„Láttunk játszani, és érdekelne,
hogy volna-e kedved a Monacóban focizni.”
Így voltam: „Monaco?”
MONACO
Csak Monacóban fogalmazódott meg bennem:
„Ez olyan, mint egy tündérmese.”
Rafa Márquez számára mindegy,
hogy középpályás-e vagy csatár.
Ez az első interjú a játékossal,
aki elmondja, miért akart a Monacóba jönni.
A franciák a világbajnokok.
És ebben a bajnokságban a Monaco az egyik legfontosabb csapat.
Mexikóhoz semmi sem fogható.
Nagyon nehéz hátrahagyni a barátaidat, a családodat, a hagyományaidat.
Elköltözni egy idegen országba,
megtanulni egy másik nyelvet,
hozzászokni a francia kultúrához.
A futballban ezt Jamaicón-szindrómának nevezzük.
„Igen, tehetséges, játszhatna Európában.”
De amint ideér Európába,
már menne is vissza, és azt mondja:
„Fázom. Éhes vagyok. Hiányzik a kaja. Hiányoznak a barátaim.
Mexikóban is jól fizetnek, miért maradjak itt a jéghideg Európában?”
Mindig lesznek nehézségek.
De ha győztes mentalitásod van,
akkor befuthatsz Európában.
Rafael Márquez ugrik fel fejelni.
A tizedik percben gólt szerez a Monaco. Ez volt az első komoly helyzetük.
Úgy éreztem, készen áll.
Rácáfolt a mexikói játékosokról alkotott képre.
Sosem adná fel.
Annak ellenére, hogy új voltam, és nem ismertem a ligát,
elég önbizalmam volt
a támadó és a védekező játékhoz is.
Sokkal gyorsabb és erősebb játékosokkal néztem szembe,
de így is helyt tudtam állni.
Végül bajnokok lettünk,
és sikerült felküzdenem magam
a bajnokság egyik legjobb hátvédjévé.
Egyre jobban élveztem a dolgot.
Elkezdtem fiatalon sok pénzt keresni. Húszéves voltam. Nem bírtam magammal.
Feltűnő kocsikat vettem.
Egy A3-ast,
egy SLK Mercit,
aztán Porschét, majd Ferrarit és Maseratit,
Mercedest.
Ilyen késztetéseim voltak.
Teljesen váratlanul felhívta anyát,
és azt mondta: „Megnősülök.”
Mi meg erre: „Micsoda? Miért? Kivel? Hogyan?”
Még nem volt 22 éves, amikor ezt közölte.
„Igen. Megnősülök…”
Nem emlékszem, három vagy négy hét múlva.
„Minden le van szervezve. Nektek csak el kell jönnötök.”
Boldog volt, amikor gyerekei születtek.
Azok jó évek voltak számára.
Mehet.
RAFA MÁRQUEZ FIA
Még mindig megtörténik. Nézem a videókat a neten,
és azt mondom: „Hű, ez az én apám?”
Még mindig nem hiszem el.
Egy, kettő, három, négy, öt, hat…
- Kint volt. - Egy, kettő. Végig!
- Vedd el! - Egy.
Úgy gondolom, minden focista legnagyobb álma az,
hogy képviselhesse a hazáját a válogatottban.
Ezután pedig részt vehessen a világbajnokságon.
LABDARÚGÓ-VILÁGBAJNOKSÁG KOREA-JAPÁN, 2002
A világbajnokságon minden más,
máshogy éled meg az egészet.
Izgatott voltam. Bizakodtam.
És örültem neki, hogy a családom is ott van velem a vébén.
A húgom, az anyukám, az apukám, ők is el tudtak kísérni engem.
És Javier Aguirre rám bízta a csapatkapitányi poszt felelősségét.
Már megy a felvétel?
Veszitek a hangot is, mindent?
- Igen. - Remek. Nagyon jó.
- Ne vágjátok meg! - Nem.
Oké, kösz!
Rafa volt a kapitány.
Kiegyensúlyozott volt érzelmileg,
amely révén motiválni tudta a csapatot,
tudott hatni a játékosokra.
Egyes játékosok kapitánynak születnek.
Rafa Márquez is ilyen volt.
A csapat élén sétáltam ki,
vezérként, ami hatalmas felelősség.
A büszkeség érzésével tölt el az, ha képviselheted a hazádat,
az pedig egy plusz, ha a csapat vezéreként teheted.
MEXIKÓ – HORVÁTORSZÁG
Ecuador!
MEXIKÓ – ECUADOR
Olaszország!
Mexikó!
Motiváltak voltunk, amikor megérkeztünk.
De azt is tudtuk,
hogy az Amerikai Egyesült Államok lehet
a következő ellenfél.
Szeretem Amerikát De ma ellátjuk a baját
Hajrá, Mexikó!
Mexikó legjobb focistáit hoztuk el a vébére.
Ezért arra számítok, hogy 2–0-ra nyerünk.
Az USA-nak esélye sincs.
Kettő-nullra nyerünk.
Az amcsik ellen.
Erről senki sem tud,
de van egy személyes rivalizálásom az USA-val,
egy családi ügyből kifolyólag,
ezért ez érzékeny téma számomra.
Volt egy fejezet apám életében,
amikor sokat szenvedett az apja hiányától.
Elhagyta a családját, hogy az USA-ba menjen.
Valahányszor ivott egy kicsit az apám,
előkerült a nagypapa emléke.
És elkezdett sírni. Visszaemlékezni.
És ez, őszintén szólva…
számomra, a húgom és az anyám számára is eléggé fájdalmas volt.
Haragudtunk rá amiatt,
hogy elment az USA-ba.
Szóval az USA-ról mindig ez jut eszembe,
hogy minden más sportban világhatalom.
De ha mi jobbak vagyunk fociban, akkor nem kell, hogy kikapjunk tőlük.
És ezek azok az apró dolgok,
amik végül összeadódva számítanak.
NYOLCADDÖNTŐ MEXIKÓ – USA
Jobb játékunk volt, jobb csapatunk,
de valami ellenünk szólt.
Sok volt a veszítenivalónk.
Nagyon sok.
Ha az ellenfeled hasonló tudású, vagy gyengébb nálad,
akkor túlságosan megnyugszol.
Azt hiszem, velünk is ez történt.
MEXIKÓ – USA
Rosszul indult a meccs,
hamar bekaptunk egy gólt.
És ez önbizalmat adott nekik.
„Nem győzhetnek le. Nem kaphatunk ki tőlük.
Ez nem történhet meg. Nem történhet meg velünk.”
Érzelmi alapú döntést hoztam, amikor négy középpályásra váltottam.
Öttel szoktunk játszani. Nem gyakoroltuk.
Elvesztettük az irányítást,
és ekkor a csapat összezavarodott.
Szóval a második félidőben kétségbeesetten
próbáltuk kiegyenlíteni az eredményt.
Nem minden alakul a terveink szerint.
Néha próbálkozol,
küzdesz,
és nem érted, hogy miért nem sikerül.
MEXIKÓ – EGYESÜLT ÁLLAMOK
KÉT GÓL NÉGY MÉRKŐZÉSEN
Na, hogy tetszik? Ez az!
Kettő-nullnál kétségbe voltunk esve. Nem tudtuk, van-e visszaút.
Elveszett az összhang.
Már nem volt meg az, amin hetekig dolgoztunk együtt.
Kétségbeesetté váltam.
Cobi Jonest fejeltem le, de lehetett volna bárki.
Ott voltunk a lelátón, amikor megtörtént.
Azt mondtam: „Úristen, hozzá sem ért!
Legalább bemoshatott volna neki egyet.”
Néha az emberek arra vágynak,
hogy legyünk agresszívak,
szívjuk a vérüket.
Az ellenfél érezze, hogy ott vagyunk, és fájjon neki.
Megvertek minket
Apák napján vitték a prímet
USA!
Bárkitől elfogadtuk volna, csak ne az USA verjen meg!
Ez nemzeti szégyen.
Kikaptunk!
És kitől? Ez a legrosszabb.
PÁPÁ!
CSALÓDOTTSÁG FÁJDALMAS VERESÉG
Amikor hazajöttünk a vébéről, a férjem megbetegedett.
Megműtötték. Egy jóindulatú daganat volt a gyomrában, ami nem terjedt tovább.
Jól sikerült a műtét,
de később belső szövődmények alakultak ki.
És innentől kezdve egyre gyengébb lett.
Akkortájt sérült meg a térdem.
Úgy döntöttem, Mexikóban műttetem meg, és így közel lehetek apához.
De aztán idővel szólt a Monaco, hogy vissza kellene mennem.
Nem engedték, hogy sokáig maradjak.
Azt mondták,
ha nem akarok önként visszamenni, akkor drasztikus lépésekkel érik el.
Pontosan másnap,
amikor már készültem a reptérre,
úgy döntöttem, hogy nem megyek.
Néha még elérzékenyülök, mint most is.
GYÁSZOL A MÁRQUEZ CSALÁD
Még ha telik is az idő,
ha múlnak is az évek,
akkor is nagyon fáj.
És borzasztóan hiányzik.
Emlékszel arra,
hogy mit beszéltél az apáddal az utolsó hetekben?
Igen, emlékszem,
azt mondtam, bár meg nem ígértem,
hogy remek csapatban fogok játszani.
És akkoriban Mexikó a Madridnak drukkolt Hugo Sánchez miatt.
És igen, azt mondtam,
félig viccként: „Hé!
Ne akarj még elmenni!
Még látnod kell, hogy a Real Madridban játszom.”
És még ha viccnek is vette,
azt mondta: „Biztos így lesz.
Ha élek még, ha nem,
de bekerülsz oda.”
Most biztos nevetne és kigúnyolna,
hogy a nagy riválishoz szerződtem.
De biztos büszke mindarra, amit elértem.
SPORTHÍREK
A Barcelona három új játékosra épít:
a brazil Ronaldinhóra, akiért a Barcelona új ajánlatot tett,
a portugál Quaresmára, aki már a Barcelonáé,
és Márquezre, akit a klub ma délben mutatott be.
Ezt a kézfogást sok találkozó előzte meg,
és rengeteg szerződésmódosítás, mire Márquez aláírta.
Márquez, aki 1999-től játszott a Monacóban,
élvezi a nyarat, és általa egy újabb ország drukkolhat a Barçának.
A mexikói védő,
aki négy szezonra írt alá, a példaképe, Hugo Sánchez nyomdokaiba szeretne lépni.
Hugo Sánchez, csapó egy.
Spanyolországba költöztem, és ott akartam sikereket elérni.
Tetszett, hogy egyre több mexikói játékos került oda.
És amikor hallottam, hogy Rafa a Barçához megy,
nagyon örültem neki.
Egy újabb mexikóinak sikerült bekerülnie egy olyan csapatba,
ami Európa egyik legjobbja.
Ez roppant sikeres karriert vetített előre.
A Barça egy más szint. Nehéz bármivel összevetni.
Igen, a Monaco is jó klub,
de a Barça egész más színvonal.
Nehéz alkalmazkodni, a pályán és azon kívül is.
Mindig 200 újságíró vár rád.
Mindig rólad írnak. Még otthon is más lesz az életed.
Márquezt úgy emlegetik: „Michoacán császára”.
Szereti, ha olyanokhoz hasonlítják,
mint a világhírű játékos, Beckenbauer.
De arra gondoltam, hogy saját történetet írok.
Próbálok legjobb lenni a posztomon,
próbálok minél elismertebb játékossá válni,
mindezt úgy, hogy egyébként mexikói vagyok.
És Mexikó mindig mellettem fog állni.
Ronaldinho pont akkor érkezett.
És éreztem ennek a hatását,
a pályán és azon kívül is.
És az, hogy elmondhattam, Ronaldinho a csapattársam lesz,
árulkodott arról, hogy milyen klubban is játszom.
Rafával egyidőben érkeztünk a Barçához.
Csodálatos volt.
Akkor igazoltunk oda, amikor nem nagyon ment a klubnak.
Nem igazán ment a szekér, amikor megérkezett,
de a csapatmunka segített ezen,
és ebben neki is fontos szerepe volt.
Segített talpra állnunk.
A Barcelona elvárásai igen magasak voltak.
Ha a Barcelonában játszol, át kell esned egy kiválasztáson,
a posztod legjobbjának kell lenned, vagy a világ egyik legjobbjának.
Egy álomcsapat volt.
Nem tudom, hogy oldották meg,
hogy ezeket a kiváló játékosokat mind megszerezték.
A csapattársak megnyitottak neked egy ajtót,
ez volt a hála azért, hogy a maximumot nyújtottad az edzéseken.
Ha látták, hogy valaki elhivatott,
hogy belead apait-anyait,
az utat nyitott a bizalomnak.
Rengeteg párharcot nyert.
Fejjel is szenzációsan játszott.
Ritkán veszített egy az egyben. Nagyon agresszív volt.
Nagyszerűen bánt a labdával.
Kiváló technikája volt.
Rafa az oldalváltásaival meglepetést tudott okozni.
Nem csak védekezett, támadott is.
Ennek révén még gólpasszokat is adott.
Sokat segített. Jól megértettük egymást.
Egy pillantásból tudtuk, mit fog csinálni a másik.
Pontrúgásból is gyakran szerzett gólt.
Be a sarokba! Gól!
Gól!
RAFA ÉRDEME A BARÇA GYŐZELME
Egész Mexikó a Real Madridnak drukkolt, amikor ott játszottam.
De eltelt néhány év, és Rafa olyan híressé vált a Barcelonában,
hogy Mexikóban rengeteg Barcelona-drukker lett.
Rafának hála.
Láttam mexikóiakat, akik Barcelona-meccsre jöttek,
csak hogy megnézhessék az Atlas egykori kiváló játékosát,
aki azóta már a legmagasabb szinten játszott.
Barcelona lett
a második otthonom.
Voltak
pillanatok…
nagyon fontos pillanatok az életemben.
Futball tekintetében egyértelműen a legjobbak voltak.
Mindent megnyertem a Barçával.
Nehéz meccs a pálya adottságai miatt…
Gól!
Márquez gólt szerez!
Meglesz az a diadal!
Meglesz az a győzelem!
Meglesz az a három pont!
Fújják le a meccset!
Legyen vége a bajnokságnak, és adjuk át magunkat
a csodás szezon megünneplésének!
SPANYOL BAJNOKOK 2004–2005
Lehetett látni a pályán,
hogy a játék minőségén túl is, amit produkáltunk,
barátok is voltunk.
Sikerült nekik.
A Barça megnyerte a 18. bajnoki címét.
A végeredmény: 0–1.
Végig jól játszott a csapat. Nagyon boldogok vagyunk.
Készen álltok a BL-döntőre?
Még mindig itt vagyunk az utcán, ahol több ezer drukker gyűlt össze,
hogy megünnepeljék a Barça zsinórban második bajnoki címét.
Ez a létező legszebb ajándék!
Most a BL-döntő vár rájuk.
Egy hét múlva az Arsenallal csapnak össze a fináléban.
2006. május 17-e.
Saint-Denis, Franciaország, Európa szíve.
Az, hogy a Barça kezdőjében játszhat,
egy mérkőzésen, Franciaországban,
hogy Európa bajnokai legyenek,
ez kiemelte őt az összes többi mexikói játékos közül.
Látva a védelem felállását és Rafa játékát,
az biztonságérzetet adott.
Azt mondtam: „Remek, itt van Puyol, Rafa.”
Zsúfolásig megtelt a stadion a május 17-ei döntőre.
A francia játékos…
Rafára nagyon fontos szerep hárult,
ahogy Puyolra is,
semlegesíteniük kellett Thierry Henryt,
ami akkoriban nagyon nehéz volt.
Henry mindkettőnknek nagy fejtörést okozott.
De ha Henry megvert engem, ott jött Rafa.
Ha pedig Rafát, akkor jöttem én.
Szerintem jó munkát végeztünk.
Továbbadja előre.
Gól!
Micsoda gól!
Micsoda gól a Barçától!
A mexikói és a világszintű futball egyik legjobbjaként kell emlékeznünk rá.
Megvan a kupa!
Rafa Márquez a legmagasabb szintre jutott
Európa bajnokával.
BARCELONA EURÓPA BAJNOKA 05–06
EURÓPA MESTEREI
A HERCEG, AKIBŐL KIRÁLY LETT
FANTASZTIKUS JÁTÉK VOLT!
A magánéletemben nehéz időszakon mentem át,
mert szétköltöztünk a feleségemmel.
Két gyerekünk volt.
Egyáltalán nem volt könnyű az elválás.
RAFA MÁRQUEZ LÁNYA
Kétéves voltam, amikor a szüleim elváltak.
Nehéz volt kisgyerekként látni őt a tévében,
mert nagyon hiányzott, de sosem ért rá.
De amúgy nagyon jó apa.
Igen, nehéz időszak volt,
mert egybeesett a Bajnokok Ligájának döntőjével,
és a közelgő világbajnoksággal is.
LABDARÚGÓ VB NÉMETORSZÁG, 2006
Köszönjünk! Hahó!
Nagyon jó a buli! Hajrá, Németország!
Éljen Mexikó!
Megérkeztünk a vébére az edzői stábbal.
Ricardo La Volpe volt az edző,
és körbevettek a játékosok, akikkel remekül kijöttem.
Úgy éreztem, a lehető legjobb állapotban érkezem a vébére,
fizikálisan és mentálisan is.
Szárnyalt az önbizalmam a megnyert Bajnokok Ligája után.
Az a csapat volt a legjobb, amit kiállíthattunk a világbajnokságra.
Megvolt benne minden. Kiváló csapat volt.
Emögött rejlett egy titok.
La Volpe azokat a játékosokat hívta meg, akiket ismert, akiket ő képezett ki,
akik értették a játékfilozófiáját.
És természetesen Rafael Márquez is köztük volt.
Ez a világbajnokság meglepetéscsapata.
De én már nem az a Rafa Márquez voltam, akit La Volpe az Atlasból ismert.
Bennem mindig bízott,
soha nem szidott le semmiért,
mert mindenre tudtam megoldást.
Számomra ő volt a csapat tartógerendája,
egy igazi vezér.
Különböző vezetőstílusok vannak.
Rafáé nem a kiabáláson alapult.
Hanem azon, hogy kiemelkedett a tudásával, a hozzáállásával, a kiváló technikájával.
Ráadásul Európa bajnoka volt a Barcelonával.
A világbajnokságon nyújtott játéka volt a legjobb,
amit valaha láttam Rafa Márqueztől.
Igen.
Azt a világbajnokságot élveztem a legjobban.
Jöttek az eredmények, és továbbjutottunk a csoportból.
Nyerni fogunk, ez a csapat nyerni fog
Nem kell félni Argentína be fog égni
Elmentem Argentínába, hogy felkészülhessek.
Megfigyeltem az edzőket.
Ismertem az argentinok rendszerét.
Abban rejlett az előnyünk, hogy mindig figyeltük őket.
Ők minket sosem.
Argentína!
Olyan este volt,
amikor a mexikói futball megváltozhatott,
új útra léphetett.
Megtehette azt a lépést, amit már régóta nem tudott.
NYOLCADDÖNTŐ MEXIKÓ – ARGENTÍNA
Amikor kimentünk a pályára,
az első percekben Argentína azt sem tudta, hol vagyunk.
Alaposan kielemeztük őket.
Volt egy nagy előnyünk, a pontrúgás.
Jött a szabadrúgás, amihez én álltam oda.
Pavel nekem adta be, továbbfejeltem, Rafa pedig…
Gyakorlatilag egyedül voltam a kapuval szemben, és…
MEXIKÓ – ARGENTÍNA
Argentína teljes sokkban volt.
Nem tudták, mi történik a pályán.
Rafa Márquez gólja után valamiért úgy éreztük,
hogy ez a csapat végre továbbjuthat a világbajnokságon,
eljuthat oda, ahová mexikói válogatott eddig még nem jutott el a hazáján kívül.
De sajnos nem ez történt.
Pár perccel később egyenlítettek egy öngóllal.
MEXIKÓ – ARGENTÍNA
Te vadbarom!
Mindent megtettünk.
Úgy éreztük, jobbak vagyunk, mint az ellenfél.
De aztán jött egy villanás,
egy zseniális megmozdulás.
MEXIKÓ – ARGENTÍNA
Majdnem sikerült, de a következő vébén biztos fog.
Nem nyertük meg a meccset. Ha nem szerzel elég gólt…
Mexikó jobb volt. Egyértelműen.
Szomorúak voltunk, csalódottak.
Azt hittem, hogy eljutunk az áhított ötödik meccsig.
Egy időre visszavonultam,
mert letaglóztak az érzelmek.
A BL-döntő óta csak a vébével foglalkoztunk.
Nagy volt a stressz,
és kellett egy kis eltávolodás,
hogy élvezhessem a szabadságot.
Jaydy-interjú, csapó egy.
MODELL ÉS RAFA MÁRQUEZ FELESÉGE
Csendet!
Jaydy Michel vagyok.
Mexikóban születtem,
az édesanyám amerikai, és már régóta Spanyolországban élek.
Madridban éltem. Ő pedig itt, Barcelonában.
Ez volt az az időszak, amikor a Barça mindent megnyert.
Emlékszem, új volt számomra.
Azt mondta: „Megnyertük a BL-t.” Mire én…
Számomra ez semmit nem jelentett,
nem tudtam, milyen nagy dolog azt megnyerni.
A Barcelona elvárja, hogy igen magas szinten játssz,
mert minden évben a legjobbakat igazolják le, hogy még jobbá váljanak.
Átszervezték a csapatot,
és már nem Rijkaard volt a vezetőedző.
Guardiola kapott lehetőséget.
Megértem, ha vannak kétségeik.
De ezek a kétségek pár hónapon belül elhalványulnak majd.
Mert látni fogják, hogy milyen felkészült vagyok.
Ezt követően beszélt mindannyiunkkal, érdekelte, hogy mit szeretnénk.
Megkérdezte, hogy mit akarunk.
„Maradni szeretnél? Távozni?”
Én azt mondtam, hogy maradnék.
„Itt akarok lenni, ez egy remek lehetőség.”
Ő erre: „Jól van.
De akkor nem járhatsz többé Madridba.”
Én meg: „Micsoda?”
TÖBB MINT EGY KLUB
Mondtam, hogy rendben.
Nem megyek oda többet.
Azt mondta: „Számítok rád, mert rajongok a La Volpe-taktikáért.
Vele dolgoztál. Szeretném, ha elmagyaráznád.”
És ez megalapozott egy nagyon jó kapcsolatot.
Nehéz volt, mert alig láttuk egymást.
Pedig terveim voltak vele.
Úgy éreztem, szeretnék vele szorosabb kapcsolatot.
Mondtam neki: „Megtiltották, hogy Madridba járjak.
Szóval neked kell eljönnöd.”
Végül elfogadta,
mert szakmailag néha
ezek az utak túl nagy áldozatot követeltek meg tőlem.
Jó estét kívánok!
Ez a világ egyik legszebb stadionja, a barcelonai Camp Nou.
A nézőszám 96 000,
és egy nagyon izgalmas BL-elődöntőre van kilátás.
…Márqueznek két hónapot ki kell hagynia, miután levált a porc a bal térdében.
Rafa elvesztése igen nagy csapás.
Véget ért a szezonja.
Fontos játékos számunkra, de ez is csak megerősít minket.
Akkor jöttek a legnehezebb mérkőzések,
és alapember volt.
Amikor megsérült,
nagyon maga alatt volt. Kiderült, hogy nem játszhat a döntőben.
A barátunk volt.
Sajnos lemaradt a legjobb részről. Egész évben keményen melózott.
Bejutottunk a kupa- és a BL-döntőbe.
A bajnokság is borítékolható volt.
A 6–2 a Real ellen…
Összességében ez volt a legjobb két hónapunk.
- Élveztem a játékot. - Igen.
Tetszett, amit csináltunk.
Az, hogy lemaradtam a fontos pillanatokról,
nagyon fájt akkor.
A Barça szintjén lévő csapatoknál, ha kikerülsz egy kicsit,
kihagysz pár meccset
lesérülsz egy hónapra, hamar helyettesítenek.
A sérülés után
eléggé megváltozott az edzői stáb,
beleértve Guardiolát is.
Háttérbe szorultam.
Már nem éreztem magam olyan fontosnak.
Nem is a kispadon ültem, hanem felküldtek a lelátóra.
Vannak olyan játékosok, téged is beleértve,
akiknek hátrébb kellene lépniük az utolsó hónapokra
a gyenge teljesítményük miatt?
A csapat mit gondol Piqué csodás fejlődéséről?
Nagy bizalmat szentelnek neki.
Még a támadásokban is részt vesz, ezt láthattuk mostanában.
Őszinte volt. Azt mondta: „Nincs veled semmi bajom.
Fegyelmezett vagy, kitartóan edzel, jó játékos vagy.
De most valaki másra építek.”
A játékosai a legfontosabbak számára.
És én ambiciózus vagyok.
Játszani szeretnék, és nem a kispadon vagy a lelátón ülni.
Köszönöm mindenkinek,
csak annyit mondok: „Viszlát!”
Biztos visszatérek a Barçához, ehhez az intézményhez.
Köszönök mindent!
Nem tudom, elmondhatja-e, de tudja, hogy hová megy?
Közölheti ezt?
NEW YORK 2010
Egy kicsit csökkentettem a tempót,
kényelmesebbre vettem
a Barcelonánál töltött hét év után.
A karrierje eljutott egy pontra,
amikor már inkább pénzügyi, és nem szakmai szempontok alapján döntött.
Nem gondoltam, hogy a lazítás a versengő mentalitásommal
frusztrációt fog szülni bennem.
Nem jártam szívesen az edzésekre.
Frusztrált voltam, dühös. Még a távozásom után is.
Amerikában nem is igazán szerettek.
Bárhová mentem, nyilván engem utáltak a legjobban,
mert én voltam a mexikói kapitány.
Sokat töprengett azon, hogy mit tegyen.
Visszatekintve úgy vélem,
hogy Rafa New York-i kalandja a Red Bullsszal
szinte csak keserűséget okozott.
Rossz döntést hoztam, amikor az MLS-be igazoltam a Juve helyett,
az egész más történet lehetett volna.
De rájöttem, hogy még van esélyem
továbbra is magas szinten játszani.
LEÓN MEXIKÓ, 2013
Amikor megérkeztünk Leónba,
az nagy változás volt számára,
főleg az infrastruktúra szempontjából.
De azt hiszem,
ez újra előhozta belőle a vezéregyéniséget.
Újra erős volt, és bizonyítani akart.
Örült a mexikói szurkolótábor,
hogy láthatták Rafát a pályán.
Ez egy élmény volt,
egy tisztelgés a fantasztikus karrierje előtt.
Rafa Márquez a karrierje során először
mexikói futballbajnok.
A León a mexikói bajnokcsapat!
Francia bajnok volt a Monacóval.
Természetesen többszörös spanyol bajnok a Barcelonával.
Aztán visszatért Mexikóba,
és bajnok lett a Leónnal.
Egy, kettő, három.
Kétszer megnyertük a bajnokságot, újra elkezdtem élvezni a focit,
és ez megerősített abban, hogy még fontos dolgok állnak előttem.
Az egyik dolog, amivel még tartoztam magamnak,
hogy jó eredményt érjünk el a válogatottal a vébén,
és bejussunk a legjobb nyolc közé.
LABDARÚGÓ VB BRAZÍLIA, 2014
Mexikó!
Nagyon jó csapatunk volt.
Kiváló játékosok, akik értettek ahhoz, amit csinálnak.
Nem szaporítom tovább a szót. Elkezdődött.
Bizonyítanunk kell.
Bajtársiasság, áldozat, küzdelem, ravaszság…
Mostantól mindent bele kell adnunk.
Gyerünk!
Együtt!
Isten segítsen minket! Gyerünk!
Egy, kettő, három! Hajrá, Mexikó!
Magabiztosan kezdtünk,
mert szembenéztünk a sztárokkal teletűzdelt Brazíliával,
és a döntetlenre hozott meccs nagyon önbizalmat adott,
meg persze Horvátország legyőzése is.
MEXIKÓ – HORVÁTORSZÁG
Amikor gólt lőtt, megfordult,
és odajött ünnepelni.
Felnézett, és így csinált.
Azt mondtam: „Ez nekem szólt.”
Hollandia következik. Ha így játszik Mexikó, akkor nyerünk.
Boldog vagyok. Irány Fortaleza! Puszi!
Nyerünk Fortalezában!
Mexikó!
Amikor Hollandiával néztünk szembe, tudtuk, hogy kemény, nehéz ellenfél.
De Mexikó az ilyen mérkőzésekkel tudott előrébb lépni,
ahol egy jó meccsen meglepetést okozhatott.
Bizakodónak tűnt. Várta már a kezdést.
És mivel ő volt a kapitány, neki kellett motiválnia a többieket.
Szóval ha nem tudja megteremteni azt a hangulatot,
akkor nehéz lesz elérni, hogy higgyenek a győzelemben.
Szóval mi legyen?
Előrébb lépünk, vagy lemaradunk, ahogy szoktunk?
Én még többet akarok.
Mindent bele kell adnunk.
Máshogy kell játszanunk.
Győztesnek, bajnoknak kell lennünk!
- Mindent bele! - Hajrá!
NYOLCADDÖNTŐ MEXIKÓ – HOLLANDIA
Most rajtunk a sor.
Most közelebb vagyunk az álmunkhoz, hogy eljussunk az ötödik meccsig.
Magabiztosak voltunk.
MEXIKÓ – HOLLANDIA
Aztán kicsit visszavettünk a koncentrációból, a hajtásból.
Hitetlenné váltunk.
Ekkor talált magára az ellenfél.
Kiegyenlítettek, és minden bizonytalanságunk a felszínre került.
És visszatért a gondolat, hogy mi volt velünk hasonló esetekben,
hogy újra meg fog történni.
És mind ismerjük a történet végét.
Úgy látták, felrúgtam Robbent.
De tudjuk, hogy mennyire rájátszott
arra az érintésre, ami aztán büntetőt ért.
Az én szememben nem volt tizenegyes.
„Nem lehet! Az nem volt büntető, te gazfickó!”
2014 volt
Június 29-e
A csodás brazil nap
Ráragyogott az arcukra
Az áldott válogatottra
El sem hiszem
Piojo vezetésével
Bejutott a döntőbe
- Az nem volt tizenegyes! - Nem volt az.
- Biztos nem volt tizi.
Nem volt tizenegyes!
Az semmi nem volt!
A közönség is csatlakozott
Az ovációhoz
Átkozott hollandok Kiejtettetek a vébéről
A megjátszott büntetővel És a rosszindulattal
Robben remek színész
A bíró meg vaksi
A küzdelmünket lenullázta egy balfék
Emlékeztetőül: nem volt büntető.
ROBBEN ROBBANTOTT, ODALETTEK AZ ÁLMAINK
Mindig ez történt azokban a döntő pillanatokban.
Mert a legjobbak odatartoznak…
ahová valók.
Rájött, hogy ez volt az utolsó vébéje,
és arra, hogy talán nem így kellene lezárnia.
De az élet csupa meglepetés.
Ha teszed a dolgod, beleadsz apait-anyait,
azzal még magadat is megdöbbentheted.
A legtöbben biztos Rafa Márquezként, a focistaként ismernek,
azzal a profillal, a komoly arccal,
aki mindig kapitány,
aki felteszi a mércét,
a vezér, aki kioktat mindenkit,
de én nem ez vagyok.
Muris vagyok, jó kedélyű. Vicces.
Vicceket mondok. Teljesen más ember vagyok.
Mondj egy viccet!
Meg kell néznem a puskámat.
Most meg fogjuk lepni a gyerekeket a Rafa Márquez Alapítványnál.
És Batmannek öltöztem.
Az én dolgom a világ védelmezése.
Ez Rafa Márquez.
Az elesettek megmentése.
És az Atlasé.
Az túl nehéz lenne.
Sétálunk a családunkkal.
Ti hárman ott hátul! Adjátok ide!
Eljöttünk Tlaquepaquébe.
Ez a hely sokat jelent számomra. Idevalósi az apám,
és gyerekkoromban nagyon sok kellemes élményben volt itt részem.
Szerettem volna, ha a családom is megismeri.
Ez egy nappal azelőtt történt,
hogy megkaptuk a szörnyű hírt.
2017. AUGUSZTUS 9.
Beidéztek az ügyészségre.
Azt mondták, Mexikóvárosból telefonáltak, mert a főállamügyész beszélni akar velem,
és oda kell mennem.
Kérdeztem: „Miről van szó?” Azt mondták, nem közölhetik,
de azt ajánlják, hogy menjek oda.
2017. augusztus 9-e, szerdai nap.
Lehet, hogy nem emlékszünk majd a dátumra, de a napra fogunk.
Az történt,
hogy az Egyesült Államok kormánya
megvádolt két mexikói hírességet,
két népszerű mexikói ikont,
egy sportolót és egy zenészt,
tehát az USA pénzügyminisztériuma azzal vádolja őket,
hogy pénzt mostak a drogkartelleknek.
Elkezdtek jönni a tweetek,
az amerikai média azt állította, hogy egy fontos ember
felkerült az OFAC-listára, ami az amerikai kormány feketelistája,
amin terroristák és drogcsempészettel foglalkozó emberek szoktak szerepelni.
Raúl Florest úgy nevezik: Nagybácsi.
Sokáig senkinek nem szúrt szemet,
de három hete letartóztatták Jaliscóban.
A DEA és a pénzügyminisztérium megállapította, hogy a 64 éves Raúl Flores
a Flores bűnszervezet vezére.
Drogcsempészettel és pénzmosással vádolják.
RAFA MÁRQUEZ ÜGYVÉDJE
Rafa felhívott minket az apámmal,
azt kérte, hadd jöjjön el,
vagy találkozzunk valahol,
hogy beszéljünk egy problémáról,
ami pont akkor merült fel.
A nyomozati aktában
minden érintett személyt ábrázoltak egy térképen.
És ha bármilyen jel is utalt arra, hogy közöd lehetett ehhez az emberhez,
rád is rád szálltak.
Igen nagy csapás volt számára, főleg a róla alkotott kép miatt,
hiszen ez botrányos hírnek számított.
„Rafa Márquezt összefüggésbe hozták kábítószeres pénzekkel.”
Úgy tűnik, Rafa Márquez és Julión igen nagy bajban van.
Mindkét országban börtönbüntetés is járhat ezért,
az USA-ban és Mexikóban.
A listára való felkerülése átmenetileg pénzügyi csődöt jelent számára.
Azt mondtuk, hogy megvédjük. Úgy tűnt, hogy ez lesz élete meccse.
A Prosport & Health klinika
az egyik azon cégek közül, ami az USA pénzügyminisztériuma szerint
összefüggésbe hozható Raúl Flores bűnszervezetével.
Ez a klinika már három éve működik Guadalajara Minerva városrészében.
A tulajdonosa Rafael Márquez és Luis Fossati,
aki a guadalajarai Chivasnál volt csapatorvos.
2017. augusztus 8-án látott napvilágot a hír.
És augusztus 9-én a klienseim fele már nem jött el.
Aznap elmentem edzeni, de Rafa nem csatlakozott.
Hívtam: „Mi van? Jól vagy? Merre jársz?”
De nem lehetett elérni.
A mai nap során több sajtóorgánum
azt állította, érintett vagyok egy nyomozásban,
amit az USA pénzügyminisztériuma indított.
Határozottan tagadok mindenféle kapcsolatot
ezzel a szervezettel,
és visszautasítom a cikkben tett állításokat.
Tisztáznunk kellett őt.
És egyértelművé kellett tenni,
hogy nem mindenki bűnös, akit megvádolnak.
A mexikói társadalmat felemésztette a drog.
A drogcsempészettel és annak kultúrájával együtt él a társadalom.
Ezért a csempészeknek olyan csápjaik vannak,
amik elérnek sok helyet, sok embert és sok vállalkozást.
Guadalajarában gyakran nem tudod, hogy kivel is van dolgod.
Nem tudod, kivel barátkozol.
Tűnhetnek üzletembernek,
vagy akár barátnak,
lehet, hogy magas rangú kapcsolataik is vannak,
akár kormányszinten is.
De te milyen minőségben ismerted Raúl Florest?
Barátként.
Ő is tagja volt egy társaságnak, akivel Guadalajarában jóban voltam.
De most Raúl Flores fiáról beszélünk, ugye?
Igen.
- De akivel kapcsolatba hoztak… - Az az apja volt.
Miért?
Mert ő volt a főkolompos
abban a nyomozásban.
Az egész azért bukott ki, mert vásároltam egy ingatlant.
- Mi volt az? - Egy telek.
- Guadalajarában? - Igen, ott.
Sok ingatlan, főleg Guadalajara új korszakában
egy bizonyos közszereplőhöz köthető.
- Ki az a közszereplő? - Caro Quintero.
Úgy gondoltam, jó befektetés lenne megvenni a telket,
de sajnos az is hozzá volt köthető.
A médiahadjárat miatt
kétségessé vált, hogy nemzeti hős maradhat-e.
Ma a Mexikói Labdarúgó-szövetség és az MX Liga
elismerte Rafa Márquez karrierjét,
azt állítják, bíznak benne, hogy sikerül tisztáznia magát a vádak alól,
amihez minden segítséget megadnak.
A ma történtek alapján Rafa Márquez többé nem lehet a válogatott kapitánya.
Ez egy bonyolult ügy.
Már amúgy is inkább az öltözőben volt inspiratív, mint a pályán.
A Szövetség végső soron egy magánintézmény.
Magánvállalat,
saját gazdasági érdekeltségekkel, amik nélkül nem élne túl.
Szóval válaszút előtt álltak, hogy támogassanak-e egy játékost,
mert szeretnék, vagy inkább ne, a szponzorok miatt.
A SZPONZOROK KIHÁTRÁLTAK MÁRQUEZ MÖGÜL
Még aktív játékos volt, de szponzorok
lemondták a szerződéseket, konkrétan a Nike, a Gillette,
ami igen komoly bevételkiesés egy ilyen szintű játékosnál.
Az imázsára is nagyon rossz hatással volt ez az ügy.
Az egyik percben még hős vagy, a másikban meg már egy aljas bűnöző.
És ez a kedvednek is betesz.
Egy szörnyű sötétségben éltem.
Nagyjából egy hónapra bezárkóztam a házamba.
És ilyenkor kezdenek felőrlődni az idegeid.
Folyton csak kattogsz.
„Mi lesz, ha ez vagy az történik? Mit fognak gondolni?”
Bezárkóztam a fürdőbe, és sírtam.
És szerintem ez érthető.
Hogy így érzel, mert…
nem tudhatod, hogy mi fog történni.
Nagyon sokat veszített.
Barátságokat. Mindent elveszített.
Még jó, hogy ott volt Leonardo,
aki nemrég született, és ő volt az, aki…
örömöt hozott az életünkbe.
Motivált minket. Okot adott arra, hogy felkeljek reggel.
Mit csinál apa, kicsim?
Bravó!
Szép volt!
Egy nap azt mondtam a nejemnek: „Tudod, mit? Nem kellene bezárkóznunk.
Mozduljunk ki! Menjünk el vacsorázni!”
Elmentünk a kedvenc guadalajarai éttermembe.
Természetesen mindenki minket nézett.
Bámultak, miközben próbáltuk jól érezni magunkat,
próbáltunk elkölteni egy finom vacsorát, ahogy szoktuk.
És amikor kértem a számlát…
azt mondták: „Nem kell fizetniük.
Egy úr már rendezte.
És egy másik úr…
Egy másik úr pedig meghívta önöket italra.”
Az étterem tulaja pedig
azt mondta:
„Mindig szívesen látjuk itt önöket.
Történjék bármi, ez itt az önök háza, és sosem kell fizetniük.”
És igazából
azért megindító ez, mert az emberek hittek bennem.
Abban, amit csináltam, a kemény munkában, az erőfeszítéseimben,
ez mind megérte, mert az emberek hisznek bennem.
Mindazok ellenére, amit mondtak rám,
ők tudták, hogy ártatlan vagyok az ügyben.
Idővel…
folytatnod kell az életedet. Tudnod kell, hogy ez átmeneti.
A lelkem legmélyén én tudtam is ezt.
Közelgett a világbajnokság.
Még mindig Márquez volt a csapatkapitány,
és az edző, Juan Carlos Osorio jobbkeze.
Nem tudtuk, hogy fog-e még futballozni,
vagy a kapitányunk így vonul vissza,
a hátsó ajtón át.
Tudtuk, hogy Márquez
megérdemli az ötödik vébén való szereplést.
Rafa Márquezről szeretnék kérdezni.
Az elmúlt fél év során
sokan töprengtek azon, hogy Rafa fog-e játszani.
Beszéltek vele ezen a héten?
Világosan kifejtette, és látható is, hogy szeretne játszani a válogatottban.
Úgy véljük, és azt reméljük, hogy a döntést az alapján hozhatjuk meg,
hogy mivel tudja segíteni a csapatot.
Nyolc középpályás:
Jesús Molina,
Rafael Márquez,
Andrés Guardado…
Rajta vagyunk a listán. Megyünk!
LABDARÚGÓ VB OROSZORSZÁG, 2018
CSERE, LE: 18 GUARDADO
CSERE, BE: 4 MÁRQUEZ
Tudtam, hogy ez valamikor meg fog oldódni.
És így visszavonulhattam rendesen, egy utolsó vébészereplés után.
Sosem mostam pénzt. Nem üzleteltem a kartellel.
Bizonyítanom kellett,
iratról iratra, centről centre,
hogy a pénz honnan jött, hová ment,
aztán végül küldött egy levelet a hivatal,
hogy véget ért a nyomozás, és felmentettek a vádak alól.
Világossá vált, hogy semmi rosszat nem tettem.
A Mexikói Pénzügyminisztérium Hírszerző Szolgálata
levette Rafael Márquez focistát a tiltás alatt lévő személyek listájáról.
2021-ben, a pandémia után
az OFAC honlapján egy sima kis közleményben tudatták,
hogy a nevét levették a tiltólistáról.
És ennyi volt.
De ez nem okozott felbolydulást.
Ez nem kapott akkor médiavisszhangot, mint az ügy kirobbanása.
A jó hír sosem szól akkorát,
mint a rossz hír, igaz?
Márquez!
El tudtam búcsúzni az imádott klubomtól,
a Jalisco Stadionban.
A mexikói futball tisztelgett egyik hőse előtt.
Ez az ember egy legenda,
nem csak az Atlas, a teljes mexikói futball történetében is.
Egy igazi futballikon.
Már nem annyira sorscsapásként,
inkább egy jó leckeként tekintek rá,
és egy remek tapasztalásként.
A legjobb tanács, amit az apámtól kaptam,
az volt, hogy mindig legyek elszánt.
Ha csinálok valamit, csináljam jól.
És most, edzőként mindennap próbálom meggyőzni a játékosokat,
hogy hozzák ki magukból a maximumot, mutassák meg a legjobb formájukat,
éljenek a lehetőséggel,
és persze hogy legyenek professzionálisak, fegyelmezettek,
kitartóak, önfeláldozóak.
Ezt én csak úgy hívom: „hozzáállás”.
Tudok kedves lenni.
Tudok ücsörögni a sarokban.
Lehetek jámbor, és lehetek egy vagdalózó óriás is,
de a pályán én nyerek.
Ha nem nyerek, akkor is nyerek.
Ha veszítek, akkor is nyerek.
Ő az egyik legjobb játékos, akit ez a sport adott nekünk.
Egész életében vezér volt.
Nem csak csapattárs volt, testvérként szerettük egymást.
Rafa egy kiválóság.
Bármit is tesz, azt jól csinálja, és grandiózusan.
Úgy gondolom, és ezzel biztos Rafa is egyetért,
hogy a mexikóiaknak együtt kell működniük,
mert bizonyítottuk, hogy van itt játékminőség és tehetség,
és hogy lehetünk annyira jók, vagy akár még jobbak,
mint a világ legjobb játékosai.
És már ő is ezek közé tartozik.
Irányváltás! Ez az!
Hadd lássam!
Akaraterő,
elszántság,
odaadás,
hierarchia, ez erről szól.
Amikor ő beszél,
mindenki figyel.
Ő a kapitány.
- Rafa Márquez. - Bravó!
Ez kedves volt.
Mondanál még valamit?
Mondok egy viccet zárásképpen.
Tudod,
hogy hívja a cowboy a lányát?
Hogyan?
Jíhá! Na menjünk!
Hogy látod Rafa jövőjét? Meddig jut el?
Szerintem biztos, hogy ő lesz Mexikó szövetségi kapitánya,
és akkor talán eljutnak legalább az ötödik meccsig a vébén.
Megvan benne minden.
Mexikó egy nap megnyeri a világbajnokságot, amit annyira szeretne.
Bármit is tesz, azt jól csinálja.
Legyen az a Barça edzői pozíciója,
vagy a válogatott irányítása, ha eljön az ideje.
Rafa bármit is vesz a fejébe, azt el tudja érni.
Puszi, édes!
Minden jót!
Szeretlek!
A feliratot fordította: Rádóczki Attila