Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Joan Laporta og Barças sportsledelse
har valgt Rafael Márquez som trener for Barcelona Atlètic,
kjent som Barcelona B inntil nylig.
Barcelonas styreleder har blind tro på Márquez.
Laporta forsikrer at Márquez har vist han er mer enn kapabel
til å hjelpe ungdomslagets spillere med å videreutvikle ferdighetene deres
og avansere til førstelaget.
JOHAN CRUYFF STADION
Med sin fotballekspertise skal han hjelpe Barcelonas ungdomslag
å bygge opp spill bakfra.
Mitt første spørsmål er: "Hva betyr fotball for Rafael Márquez?"
Hva fotball betyr for meg?
Det betyr alt.
La oss gi alt!
Det skjer én gang i livet. Han hadde en uslåelig merittliste.
Det er ingen liten bragd. Vi snakker om en av Mexicos største landslagsspillere.
Han har skrevet historie med dem.
Jeg ble veldig glad da jeg fikk høre at jeg skulle spille med Rafa.
Han er en av tidenes beste spillere.
Ett blikk var nok til å vite hva den andre ville gjøre.
Han har blitt berørt av Guds hånd. Han er en dyktig leder.
Han spilte for verdens beste lag.
Han er en av dem som forandrer seg mest så fort han forlater banen.
Det var vanskelig å spille mot ham.
Jeg foretrakk å spille der han ikke var.
Toppspillerne er…
…der de må være.
Kontoret for utenlandske eiendeler, OFAC, fra USAs finansdepartement
la til listen over frontfigurer for narkokarteller
meksikaneren med flest internasjonale titler: Rafael Márquez Álvarez.
Raúl Flores sto på listen over smuglere, men det største navnet var Rafael Márquez.
Det ene øyeblikket er du en helt, det neste er du en grusom forbryter.
Og Rafa ble… helt knust.
Den mediestormen
sådde tvil om arven hans vil forbli intakt.
Dette er min vanskeligste kamp.
Jeg skal prøve å rydde opp i dette snarest og være den Rafa Márquez dere kjenner.
To!
Fire!
To og seks! Ikke la dem komme tilbake!
Nå er jeg trener for Barça Atlètic.
Hovedmålet mitt med laget er å utvikle spillerne
så de kan gå over til førstelaget.
De med størst potensial vil komme dit.
Med min erfaring som profesjonell fotballspiller prøver jeg å hjelpe dem
og også være en farsfigur for dem.
Det minner meg om faren min, for han var også trener,
og han ville nok ha blitt stolt over denne nye fasen i livet mitt.
Dette er en stor mulighet for meg.
Intervju to, Rafa, første tagning.
TIDLIGERE FOTBALLSPILLER OG TRENER
Ok, Rafa. Fortell meg om faren din.
-Sånn uten videre? -Ja.
Ok, faren min…
Han ble født i Tlaquepaque i Jalisco, rett ved siden av Guadalajara.
Alle avisutklippene om ham viser meg at vi er veldig like.
DET BESTE ARTILLERIET
Det er imponerende hvor mye jeg ligner på min far utseendemessig.
Det er det samme i fotball. Han kom ut og kontrollerte ballen.
Han hadde elegant spillestil, men var samtidig veldig tøff.
Han kom seg til Oro Jalisco, som ikke lenger eksisterer.
Han spilte for andredivisjonslag, som Irapuato, San Luis og Morelia,
til han endte opp i Zamora, og de ga ikke slipp på ham.
Da Rafa ble født, spilte mannen min fortsatt for Zamora.
Etter det ble han trener på den kommunale fotballskolen.
RAFA MÁRQUEZ' MOR
Carlos Sebille Rinaldi kontaktet ham.
Han hadde spilt for Atlas og grunnla fotballskolen.
Han tilbød ham en trenerjobb der.
ZAMORA KOMMUNALE FOTBALLSKOLE
Rafas far ble involvert med Carlos fordi begge elsket fotball.
RADIOKRINGKASTER OG KRONIKØR
De begynte å utvikle talenter, og han brakte inn Rafa så han kunne få opplæring.
Faren min betød alt for meg. Han lærte meg å spille fotball.
Jeg ville bli som faren min, for han var også midtstopper.
Så drømmen min var å bli som ham.
-Hvordan føles dette? -Helt fantastisk!
Gjør deres beste, for dere må vinne.
Vi kommer til å vinne.
-Vi skal vinne. -Vi vinner.
-Med godt forsvar. -To, tre…
Hipp, hipp, hurra!
Michoacán! Michoacán! Kom igjen!
Vi spilte noen turneringer i regi av Kunnskapsdepartementet for Zamora.
Halvveis gjennom skoleåret sa de: "De vil at du skal spille for Michoacán."
Jeg måtte snakke med skolen jeg gikk på.
Mamma ble med for å be om 15 dagers permisjon for å delta i turneringen.
Men rektoren nektet å gi ham det.
"Rafael bør glemme fotball. Det vil ikke føre ham noe sted."
Mannen min og jeg så på hverandre,
og mannen min sa: "Vi skal gi ham tillatelse til å delta."
Jeg ble selvsagt kastet ut av skolen.
Men jeg var en av de beste der.
Vi kom til semifinalen. Det var en flott opplevelse.
Jeg ønsker å treffe rektoren en dag
og si: "Takk for det dårlige rådet. Fotball har gitt meg alt jeg har."
Giuliano!
Skal man spille for Barcelona, må man være talentfull og dyktig,
men jeg tror også man trenger flaks, for man må være på rett sted til rett tid.
Jeg tror det er skjebnen. Min skjebne var å bli en del av Atlas.
Atlas spilte tidligere i Zamora.
Nylig ble faktisk en annen Zamora-skole sendt tilbake til Atlas.
Man holdt rekrutteringsprøver for lagets farmerklubber i de ulike divisjonene.
Alle talentene de fant på de ulike skolene i Zamora og Michoacán.
De valgte ut åtte eller ti spillere fra det laget.
Etter prøvene gjensto bare to stykker: en 18 år gammel gutt og meg, som var 14.
Han kom hjem på lørdag. "Hva skjedde?"
Han sa: "De vil ha meg der på mandag." Jeg spurte: "Hva vil du selv?"
Uten å nøle sa jeg: "Jeg vil spille for dem. Det er drømmen min."
Jeg tok den avgjørelsen uten å nøle.
Atlas hadde alltid vært forbannet i meksikansk fotball.
Det var den stygge andungen. Liten og pinlig.
Laget rykket stadig ned.
Helt til generasjonen med Rafa Márquez og andre gode spillere kom.
SPORTSJOURNALIST
Ut av det blå brakte de håp.
Veldig få av oss var fra Guadalajara.
Spillere fra Tepic, Sinaloa og Mérida kom.
TIDLIGERE ATLAS-SPILLER
Fra hele landet, til og med Borgetti.
Vi utenfra ble innlosjert i et klubbhus.
TIDLIGERE ATLAS-SPILLER
Vi var femten, seksten spillere.
Rafa Márquez var yngst. Jeg så på ham og sa:
"Hva gjør det barnet her?"
Ting gikk ikke helt som forventet.
Jeg var der delvis på prøve.
Jeg begynte å bli utålmodig fordi jeg ikke fikk spille. To eller tre uker gikk.
Jeg fikk hjemlengsel og følte meg håpløs.
Så én kveld av mange der jeg hadde grått over å savne familien min,
ringte jeg hjem
for å fortelle dem at jeg ikke ville være der lenger.
Han begynte å gråte og sa: "Hent meg, mamma. Jeg vil ikke være her."
Jeg sa: "Hva?" Han sa: "Jeg vil hjem."
"Så du vil komme hjem?" "Ja."
"Hvem valgte å dra dit?"
Og jeg sa: "Hva for noe?
Kom og hent meg."
"Du valgte å dra dit. Ansvaret er ditt. Du må gjøre deg fortjent til plassen din.
Så gjør ditt beste, gutt."
"Hvor er pappa?"
Jeg la på.
Hun lot meg ikke engang snakke med faren min.
Da sa jeg: "Nå er det ingen vei tilbake."
RAFAEL MÁRQUEZ HAR EN FOTBALLARV SOM INSPIRERER MEG
Rafa begynte å spille i førstedivisjon rundt 1996.
Man kunne se trekkene til en midtstopper med mye nærvær
og skarpt blikk… Rolig.
Sjenert.
TIDLIGERE ATLAS- OG LANDSLAGSSPILLER
Han var åpenbart høy av vekst. Ganske tynn,
men med en personlighet som fikk frem det beste av ham på banen.
Det var en utrolig kombinasjon. Han hadde alt.
Han hadde de fysiske og atletiske egenskapene, noe som er viktig,
men også noe få meksikanske spillere har: hjernen.
Det var gode spillere på det laget.
Man hadde Rafa, Juan Pablo Rodríguez, Osorno, alle de gode på den tiden…
Det var Atlas' gullgenerasjon.
Med en trener som La Volpe gjorde vi fotball til et skue.
Mange beundret ham og husker ham med glede.
De skjønte at vi måtte bygge et lag fra bunnen av. Utvikle juniorspillere.
TIDLIGERE ATLAS- OG LANDSLAGSSPILLER
Det var et Atlas som spilte annerledes.
Vi kunne ikke tro det da vi så Atlas
spille i den turneringen rundt århundreskiftet
og klatre på tabellen for å nå finalen i Toluca.
SOMMEREN 1999
ATLAS KVALIFISERER SEG TIL SLUTTSPILLET
Atlas begynte virkelig å bli et helt annet lag.
3. JUNI 1999 FINALE
FØRSTE OPPGJØR
Jeg husker godt at Jalisco stadion var fullt.
Man så opp, og tribunen bevegde på seg fordi det var så mange der.
Folk var glade og håpefulle.
Å møte et godt lag som Toluca, som hadde Cardozo på sitt beste…
TIDLIGERE ATLAS-SPILLER
…var som å møte en okse.
Vi var små.
Karrierene våre hadde så vidt begynt, men vi ga alt vi hadde.
Jeg får gåsehud av å tenke på det øyeblikket.
TIDLIGERE ATLAS-SPILLER
Hvem skal skyte? Han prøver…
Cabuto… Cardozo!
Toluca scorer!
Mål nummer to i åttende minutt.
De tok en rask 2-0-ledelse, og folk trodde vi ville gå på et braktap.
Vi så på hverandre og sa: "Hva skal dette bety? Vi spiller jo på hjemmebane."
Han legger inn, og Andrade skyter… Mål!
Osorno har ballen. Over til Andrade.
Jared… mål!
Ballen går inn! Misionero Castillo!
Vi ga alt vi hadde.
Kanskje ingen heiet på oss, men vi kjempet tilbake.
Jeg er i det minste stolt av å si det på den måten.
La Volpe fant en alliert i Rafa Márquez, til tross for hans unge alder.
Ballen er i lufta.
En heading. Den går i mål!
Rafa Márquez utligner!
FOR EN FINALE!
Vi trodde vi var sjanseløse siden Atlas ikke hadde vært i finalen på lenge,
og selvsagt ikke hadde vunnet et mesterskap på lenge.
Men vi var håpefulle og higet etter å vinne mesterskapet.
6. JUNI 1999 ANDRE OPPGJØR
Toluca har en berømt fanbase som kalles Den ville megga,
som er skremmende når du er der.
Det var en hard kamp.
Toluca slo oss ikke i ordinær tid.
De kunne ha sagt: "Alle kan bli mestere."
Men ett lag må jo tape.
Det var uavgjort etter ordinær tid.
Så ble det ekstraomganger og deretter straffesparkkonkurranse.
Her kommer Taboada.
Chato kommer også. Han skyter!
Mål!
Straffesparkkonkurransen i finalen mellom Toluca og Atlas sommeren 1999
var et av de mest dramatiske øyeblikkene i meksikansk fotballs historie.
Før jeg skjøt straffen, kom en Toluca-spiller bort
og hånet meg for å ødelegge konsentrasjonen min.
Han sa: "Du har ingen baller. Du kommer til å bomme."
Et slagsmål har brutt ut. Hvem er i nærheten?
Stadionet var opphetet og eksplosivt, noe som presset Márquez.
Født i Zamora i Michoacán, en nykommer fra Atlas' juniorlag.
Rafa kommer. Cristante er klar.
Han har ikke gått langt tilbake. Han er tre meter bak ballen.
Zamora-fødte Rafa skyter…
Etter scoringen snudde jeg meg mot dem
og kom med en gest som viste at jeg hadde det han sa jeg manglet.
Det var uavgjort.
En og en måtte skyte, og hvis noen bommet, så tapte laget.
Vi var alle triste. La Volpe gråt. Et sjeldent syn.
Utrolig.
Jeg visste hva slags lag Toluca var,
men det ville ha vært fint å bli mestere.
Toluca endte opp med trofeet.
Men Atlas hadde vunnet noe mye viktigere.
Laget hadde vunnet fansens verdsettelse og respekt.
DJEVLER!
Å tape et mesterskap kan svi, men prestasjonen vår var prisverdig.
TAKK, HELTER
Måten vi gjorde det på, og det at folk husker det med glede.
ANDREPLASS - SOMMEREN 1999 - 1. DIVISJON MEXICOS FOTBALLFORBUND
Det var spillere i Mexico som så ut til å ha alt som skulle til for å bli stjerner,
men som havnet på ville veier.
Rafa Márquez måtte bryte det tabuet
å gå fra å være en god spiller på juniorlag til å bli en stor spiller
på det meksikanske landslaget på aller høyeste nivå.
Vi skulle spille en vennskapskamp mot Ecuador på Azteca stadion.
Bora Milutinovic var fortsatt treneren vår da,
og det var en liste hvor han valgte en Márquez fra Atlas.
De ringte oss begge, César Márquez og Rafael Márquez.
Det er en historie alle forteller.
Det var jeg som fikk spille, og det føltes veldig bra.
Jeg hadde alltid drømt om å ta på meg landslagsdrakten og synge nasjonalsangen.
Det vil jeg aldri glemme,
for jeg var 17 og trodde aldri at jeg skulle få spille på seniorlaget.
Det stemmer. Herr Bora ga meg sjansen til å spille på seniorlaget.
Det var en god mulighet, og jeg håper han fortsetter å ringe meg.
Etter den telefonsamtalen tok de oss med til Copa América med Manolo Lapuente.
TRENER
Claudio og jeg måtte stagge Marcelo Salas og Zamorano,
to store angrepsspillere på den tiden.
To Monaco-speidere var til stede
for å se nærmere på en chilensk forsvarsspiller.
"Vi har sett deg spille og lurer på om du vil spille for Monaco."
Og jeg sa: "Monaco?"
Da jeg kom til Monaco, tenkte jeg: "Dette er som et eventyr."
Rafa Márquez spiller gladelig i hvilken som helst posisjon.
Her er første intervju, der han forklarer hvorfor han ville komme til Monaco.
Det franske landslaget er verdensmestere.
Og i denne ligaen er Monaco et av de største lagene.
Ingenting er som Mexico.
Å forlate venner, familie og tradisjoner er vanskelig.
Å flytte til et nytt land, å måtte lære et annet språk,
venne seg til den franske kulturen…
I fotball kaller vi det "Jamaicón-syndromet".
"Han er egnet til å spille i Europa."
Men like etter han kommer til Europa, ringer han og sier:
"Jeg er kald og sulten. Jeg savner maten og vennene mine.
Jeg får godt betalt i Mexico. Hvorfor lide i kulden i Europa?"
Du vil alltid oppleve motgang.
Men hvis du har en sterk vinnermentalitet, vil du lykkes i Europa.
Rafael Márquez vinner hodeduellen
og scorer det første målet i 10. minutt under kampens første målsjanse.
Jeg tror Rafa var klar. Han brøt formene og paradigmene til meksikanske spillere.
Han ville aldri gi opp.
Selv om jeg var ny og ikke kjente ligaen,
følte jeg meg komfortabel nok til å gjøre både offensive og defensive trekk.
Jeg konfronterte spillere som var mye raskere og sterkere,
men klarte allikevel å skille meg ut.
Vi ble mestere, og jeg ble kåret til
en av de beste forsvarerne i det mesterskapet.
Jeg begynte å nyte det.
Jeg begynte også å tjene mye penger til bare 20 år å være. Jeg hadde impulser.
Jeg hadde prangende biler.
Jeg kjøpte en A3 og en SLK,
deretter en Porsche, Ferrari, Maserati og Mercedes.
Det var mine impulser.
Ut av det blå ringte han mamma og sa: "Jeg skal gifte meg."
RAFA MÁRQUEZ' SØSTER
Og vi sa alle: "Hva skjer? Hvorfor? Med hvem? Hvordan?"
Han giftet seg rett før han fylte 22 år.
"Jeg skal gifte meg om…”
Jeg husker ikke om det var tre eller fire uker.
"Alt er klart. Dere trenger bare å møte opp."
Jeg tror han var lykkelig da han fikk barna sine.
Jeg tror det var hans lykkelige stunder.
RAFA MÁRQUEZ' SØNN
Klar.
Det skjer ennå. Jeg ser videoer på sosiale medier
og sier: "Det er faren min, hva?"
Jeg kan fortsatt ikke tro det.
Én, to, tre, fire, fem, seks…
-Den var ute. -En, to.
Gå hele veien!
-Ta den. -Én.
Jeg tror det er en av mange fotballspilleres største drøm
å representere landet sitt på landslaget.
Og så spille og representere landet sitt i et verdensmesterskap.
VM I FOTBALL KOREA MOT JAPAN
Alt du ser i et VM, er helt annerledes, og du opplever det annerledes.
Jeg var veldig spent og håpefull.
Familien min var også til stede under verdensmesterskapet.
Søsteren min, mamma og pappa fikk sjansen til å bli med meg.
Javier Aguirre ga meg kapteinsbindet i det verdensmesterskapet.
Filmer du nå? Du tar opp dette, lyden, alt sammen?
MEKSIKANSK LANDSLAGSTRENER
-Ja. -Faen meg herlig. Ta med det.
-Greit. -Takk.
Rafa var kapteinen min. Han hadde den følelsesmessige balansen
som lot ham snakke med gruppen, være kortfattet og bli hørt.
Noen fotballspillere er født til å bli kapteiner.
Rafa Márquez var en av dem.
Å gå forrest i denne gruppen, å være leder og ha dette ansvaret
gjør deg først og fremst stolt over
å få representere landet ditt, og i tillegg lede laget.
Ecuador!
Italia!
Mexico!
Vi var motiverte da vi kom frem, men vi var også klar over
at vår neste motstander kunne bli USA.
Jeg elsker USA, men beklager for i dag!
Mexico, la oss vinne!
Vi skal spille noe av Mexicos beste fotball i et VM.
Jeg forventer en 2-0-seier. At USA skal være sjanseløse.
Vi vinner 2-0 mot amerikanerne.
Jeg tror ikke noen vet dette, men jeg har en personlig rivalisering med USA
på grunn av en familiesak som er veldig sensitiv for meg.
Det kapittelet i livet til faren min, som led fordi han ble adskilt fra sin far.
Han forlot familien for å dra til USA.
Hver gang han tok noen drinker, kom minnet om bestefar tilbake.
Og selvsagt begynte han å gråte. Han husket det.
Og det, ærlig talt…
Jeg, søsteren min og moren min led også.
Vi bar nag for at han dro til USA.
Så jeg assosierer USA med å konfrontere dem,
med at USA er verdensmakten i alle andre idretter.
Så hvis vi er bedre i fotball, har vi ingen grunn til å tape for dem.
Og det er
de små tingene som til slutt blir noe stort.
SEKSTENDEDELSFINALE MEXICO MOT USA
Vi spilte bedre og hadde et bedre lag, men noe gikk imot oss.
Mexico hadde mye å tape. Veldig mye.
Når du møter et likeverdig eller mindre dyktig lag,
slapper du alltid av. Jeg tror det var det som skjedde med oss.
Det verste var å la dem score først, for det gjorde dem sterkere.
"De kan ikke slå oss. Vi kan ikke tape for dem. Ikke med denne gjengen."
Jeg tok et følelsesmessig valg om å spille med fire mann bak
når vi alltid hadde spilt med fem.
Da mistet vi kontrollen, og laget begynte å rote.
I andre omgang begynte vi å bli desperate etter en utligning.
Noen ganger går det ikke slik du vil. Noen ganger leter du, prøver,
og du forstår ikke hvorfor du feiler.
TO MÅL PÅ FIRE KAMPER
Hva sier du til det? Ja!
På stillingen 2-0 var vi desperate etter å finne ut hva vi kunne oppnå.
Vi mistet synkroniteten.
Vi klarte ikke å gjøre det vi hadde trent på gjennom ukene.
Jeg ble desperat.
Cobi Jones eller en annen kom i veien for meg.
Vi var på tribunen da det skjedde.
Jeg sa: "Herregud, han rørte ham ikke engang.
Han burde i det minste ha knust ansiktet hans."
Noen ganger vil folk at vi skal vise litt aggresjon
for å få motstanderne til å falle og virkelig kjenne at vi er der.
De knuste oss
På farsdagen måtte vi betale
USA!
Vi aksepterer dette fra alle lag bortsett fra USA. Det er en nasjonal skam.
Vi tapte!
Og mot hvem? Det er det verste!
ADJØ!
FRUSTRASJON DET MEKSIKANSKE LANDSLAGETS TAP SVIR
Da vi kom hjem fra VM, ble mannen min litt syk.
Han ble operert. Han hadde en magesvulst, men den var innkapslet.
Operasjonen gikk bra, men indre komplikasjoner oppsto.
Det begynte å gjøre ham svakere.
Jeg skadet kneet på den tiden,
så jeg bestemte meg for å operere i Mexico for å være nær faren min.
Så kom den tiden da Monaco ba meg dra tilbake.
De hadde ikke gitt meg tillatelse til å bli så lenge.
Hvis jeg ikke dro tilbake,
skulle de ta drastiske grep for å få meg tilbake.
Men dagen etter, rett før jeg skulle til flyplassen,
valgte jeg å ikke dra.
Det gir meg tårer i øynene iblant, som nå.
MÁRQUEZ LEVER EN DAG I SORG
Selv om tiden går, selv om årene går, gjør det fortsatt vondt.
Og jeg savner ham, fremfor alt.
Husker du noen av samtalene du hadde med faren din de siste ukene han levde?
Ja, jeg sa på et tidspunkt, og det var ikke noe jeg hadde lovet ham,
at jeg skulle spille for et veldig godt lag.
Mexico heiet på Madrid på den tiden på grunn av Hugo Sánchez.
Og ja, jeg sa til ham
som en vits: "Ikke våg å forlate meg nå.
Du må jo se meg spille for Real Madrid."
Og selv om han tok det som en spøk, sa han: "Det vil du helt sikkert gjøre.
Enten jeg er her eller ikke, vet jeg at du vil gjøre det."
Nå gjør han sikkert narr av meg og ler fordi jeg endte opp hos rivalen.
Han er sikkert stolt av alt jeg har oppnådd.
Barcelonas nåtid består av tre navn:
Brasilianeren Ronaldinho, som Barcelona har budt på igjen,
portugiseren Quaresma, som er i Barcelona nå,
og Márquez, som klubben offisielt introduserte klokken 12.00.
Dette håndtrykket har involvert mange møter
og ulike kombinasjoner for å få i stand Márquez' kontrakt med Barça.
Márquez har spilt for Monaco siden 1999
og tar med seg et land som har begynt å heie på Barça.
Forsvareren har skrevet en fireårskontrakt og vil lykkes i Europa
slik som idolet sitt, Hugo Sánchez.
Hugo Sánchez, første tagning.
Jeg dro til Spania fordi jeg ville bo og lykkes der.
Jeg elsket tanken på å se flere meksikanere der.
TIDLIGERE REAL MADRID-SPILLER
Da jeg hørte Rafa skulle til Barcelona, ble jeg glad på hans vegne.
Enda en meksikaner skulle få spille for en av Europas største klubber.
Man kunne spå en vellykket karriere for ham.
Barça er på et helt annet nivå.
Monaco er en solid klubb,
men Barça er noe helt annet.
Det er vanskelig å tilpasse seg. 200 journalister venter på deg.
Mye mediedekning. Selv i Mexico endrer livet seg.
Márquez er kjent som "keiseren av Michoacán".
Han liker å bli sammenlignet med en verdenskjent spiller som Beckenbauer.
Men jeg tenkte mer på å skape min egen historie,
å prøve å være best i min posisjon, å være en viktig person,
støttet av det faktum at jeg er meksikaner.
Og Mexico vil alltid være bak meg.
Ronaldinho kom også det året,
og jeg merket innvirkningen hans, både på og utenfor banen.
Det at han skulle bli lagkameraten min, sa mye om min kommende klubb.
Rafa og jeg kom til Barcelona samtidig.
Det var fantastisk. Vi kom på et tidspunkt da klubben gjorde det dårlig.
Klubben var ikke på sitt beste da han kom, men laget samarbeidet godt…
TIDLIGERE BARCELONA-SPILLER
…og han var en viktig brikke. Han hjalp oss å snu skuta.
Kravene i Barça og på det spesifikke laget var veldig høye.
Du måtte gjennom en viktig utvelgelsesprosess.
TIDLIGERE SPILLER OG TRENER
Være best i din posisjon eller en av verdens beste.
Det var et drømmelag.
Jeg vet ikke hvordan de klarte å samle alle sammen.
TIDLIGERE BARCELONA-SPILLER
Velkomsten, eller denne døren som spillerne åpner for deg,
kommer av at du viser profesjonalitet på hver trening.
Når de ser at du er dedikert
og gjør en seriøs innsats, får du tillit.
Han var en forsvarer som vant slag. Han var spektakulær i lufta.
Han tapte knapt dueller. Han var veldig aggressiv.
Han var veldig god med ballen og beina. Han hadde en teknikk…
Rafa kunne bytte side brått.
TIDLIGERE SPILLER OG TRENER
Rafa ble også med i angrep. Han bidro med målgivende.
Han hjalp meg mye. Ett blikk var nok til å forstå hva den andre skulle gjøre.
Han scoret mye på dødballer.
Ned i hjørnet av nettet! Mål!
Mål!
RAFA GIR BARÇA SEIEREN
Hele Mexico heiet på Real Madrid da jeg spilte for klubben.
Men årene gikk, og Rafa ble kjent som Barcelona-spiller,
så i Mexico ble mange Barcelona-fans på grunn av ham.
Jeg så meksikanske fans på jakt etter en Barcelona-kamp
for å se hvordan den utrolige Atlas-spilleren…
"RAFA" SCORER
…kunne fortsette å blomstre på høyeste nivå.
Barcelona ble mitt andre hjem.
Jeg opplevde øyeblikk,
veldig viktige øyeblikk i privatlivet mitt der.
Jeg hadde selvsagt mine beste øyeblikk som spiller der. Jeg vant alt med Barcelona.
Det er den vanskeligste kampen gitt forholdene…
Mål!
Márquez scorer!
La oss ta den triumfen! La oss ta den seieren!
La oss ta de tre poengene! La oss stoppe skuddene!
La oss avslutte La Liga
og begynne å nyte denne fantastiske sesongen.
SPANSKE LIGAMESTERE
Man kunne se på banen at i tillegg til kvalitetene vi viste under kamper,
så var vi venner.
De klarte det. Barça har vunnet sin 18. ligatittel.
Sluttresultat: 0-1.
Laget presterte godt helt til slutten, så vi er fornøyde.
Klar for tittelen den syttende?
Vi er ennå på Rambla de Canaletas,
hvor tusenvis av fans har samlet seg for å feire Barças andre ligatittel på rad.
Det er den beste gaven jeg har fått.
Nå venter finalen i Mesterligaen.
Om bare en uke skal de kjempe mot Arsenal om æren.
Syttende mai 2006. Saint-Denis i Frankrike, Europas hjerte.
Det å spille fra start for Barcelona i Frankrike
og vinne Mesterligaen
vil skille ham fra resten av sine meksikanske likemenn.
Da jeg fikk se forsvarsrekken,
følte jeg en trygghet. Jeg tenkte: "Flott, vi har Puyol og Rafa."
Stadionet er fullt i kveld. Der er avsparket…
Franskmannen spiller…
Rafa spilte en veldig viktig rolle sammen med Puyol.
De skulle markere Thierry Henry, som på den tiden var veldig vanskelig.
Både han og jeg slet voldsomt med Henry.
Men når Henry passerte meg, var Rafa der.
Og når han passerte Rafa, var jeg der, så jeg syns vi gjorde en god jobb.
Han sender ballen fremover.
Mål!
For et mål!
For et mål av Barça!
Han bør verdsettes som en av de beste i fotballens historie og meksikansk fotball.
Begeret er her!
Rafa Márquez hadde nådd det høyeste nivået,
og han var på banen med mesterligavinnerne.
VINNERNE AV MESTERLIGAEN
EUROPAS MESTERE
PRINSEN SOM BLE KONGE
GOD KAMP!
Det gikk ikke så bra på privaten.
Min ekskone og jeg hadde skilt lag,
og vi hadde to barn sammen.
Det var ikke et lett brudd.
RAFA MÁRQUEZ' DATTER
Da jeg var rundt to år gammel, ble foreldrene mine skilt.
Og det var vanskelig som et lite barn å se ham på TV
eller prøve å treffes når han alltid jobbet.
Men han er en veldig god far.
Ja, det var vanskelig,
for det overlappet med finalen i Mesterligaen og det kommende VM-et.
VM I FOTBALL TYSKLAND 2006
La oss si hei. Hallo!
Dette er en fest! Kom igjen, Tyskland! Lenge leve Mexico!
Det å ankomme VM med treneren, som på den tiden var Ricardo La Volpe,
og spillere jeg kom godt overens med…
Jeg følte at jeg var på mitt beste fotballmessig, både fysisk og mentalt.
Selvtilliten var skyhøy fordi jeg hadde vunnet Mesterligaen.
Det var et av våre beste landslag.
LANDSLAGSSPILLER OG SPORTSKOMMENTATOR
Vi hadde alt. Det var et flott lag.
Det lå en hemmelighet bak.
La Volpe ble gjenforent med spillerne han hadde kjent,
utviklet og etablert, som forsto filosofien hans.
Og selvfølgelig var Rafael Márquez blant dem.
Det er VMs overraskelseslag.
Men jeg var ikke den Rafa Márquez som La Volpe kjente i Atlas.
Jeg var den han stolte på,
den han ikke irettesatte for noe fordi jeg kom på løsninger.
Og for meg var han gruppens høyborg, en leder.
Lag har ulike lederskap, og Rafas var ikke basert på roping.
Det handlet om å skille seg ut med sin kvalitet, holdning og teknikk.
Fremfor alt var han mesterligavinner med Barcelona.
Jeg har aldri sett Rafa Márquez spille bedre enn han gjorde under det VM-et.
Nei.
Det var det VM-et jeg nøt mest.
Resultatene gikk vår vei, og vi kvalifiserte oss til neste runde.
Vi skal vinne, denne gjengen vil vinne
Det går bra, argentina går ned…
Jeg dro til Argentina for å gjøre meg klar. Se på trenerne.
Jeg kjente til Argentinas system.
Vår fordel var at vi så dem spille. De så aldri på meksikansk fotball.
Argentina!
Det var en sånn kveld der meksikansk fotball kunne endre seg, ta en annen vei.
Den kunne ta det steget den hadde blitt nektet så lenge.
SEKSTENDEDELSFINALE
Argentina visste ikke hvor vi var de første minuttene av kampen.
Vi hadde analysert dem nøye.
Vi var veldig gode på dødballer.
Vi fikk frispark, og jeg tok det.
Pavel sparket den til meg. Jeg headet den, og Rafa…
Jeg var praktisk talt alene ved stolpen og…
Og Argentina var faktisk forbløffet. De skjønte ikke hva som skjedde på banen.
Rafa Márquez' scoring fikk oss til å tro
at dette laget kunne gå videre i VM.
Til et sted som ingen hadde våget å dra i et verdensmesterskap på bortebane.
Men det skjedde ikke.
Like etter utlignet Argentina med et selvmål.
Din idiot!
Vi jobbet hardt.
Vi trodde vi var bedre enn motstanderne.
Men senere var det briljant spill,
en genistrek.
Det gikk nesten, men neste gang går vi videre i VM.
Vi vant ikke kampen. Hvis du ikke scorer…
Mexico var overlegne. Helt overlegne.
Trist, skuffet.
Jeg trodde det var VM-et der vi skulle nå den ettertraktede femte kampen.
Jeg ville koble litt av fordi jeg gikk gjennom en veldig emosjonell periode.
Å være fokusert så lenge siden Mesterligaen…
Alt presset…
Jeg ville ha litt avstand og nyte litt tid borte.
Jaydy-intervju, 1. tagning.
MODELL OG RAFA MÁRQUEZ' KONE
Stille.
Jeg heter Jaydy Michel og ble født i Mexico.
Mamma er fra USA, og jeg har bodd i Spania i noen år.
Jeg bodde i Madrid, og han bodde her, i Barcelona.
Det var på den tiden da Barça vant alt. Det var nytt og spennende for meg.
Han sa han vant Mesterligaen, og jeg var overhodet ikke klar over
hvor stor den bragden var.
I Barcelona må du holde et høyt nivå for å få spille,
for hvert år bringer de inn de aller beste for å bli enda bedre.
Igjen ble teamet omstrukturert,
og Rijkaard var ikke lenger hovedtrener. Guardiola fikk muligheten.
Jeg forstår om de er skeptiske, men jeg tror at om en måned eller to
vil tvilen forsvinne, for jeg er forberedt.
Så snakket han med hver og en av oss for å finne ut hva vi ønsket.
Han spurte: "Hva vil du gjøre? "Vil du bli i klubben eller ikke?"
Jeg sa: "Jeg vil bli i klubben. Jeg anser det som en stor mulighet."
Og han sa: "Ok, men da må du slutte å dra til Madrid."
Jeg sa: "Hva?"
MER ENN EN KLUBB
Så jeg sa: "Ikke noe problem. Jeg skal la være å dra dit."
Han sa: "Jeg regner med deg, for jeg er en stor fan av La Volpe-oppbyggingen.
Jeg vil at du skal fortelle meg om den." Det var starten på et veldig godt forhold.
Det var vanskelig fordi vi knapt møttes.
Jeg vurderte å inngå et forhold med ham.
Jeg sa: "Jeg har blitt nektet å dra til Madrid, så nå må du komme hit."
Til slutt tok hun det som det var, for noen ganger
tok de turene på meg fysisk.
God kveld, folkens.
Velkommen til et av de vakreste stadionene i verden: Barcelonas Camp Nou.
Det er 96 000 tilskuere for det som vil bli en spennende mesterliga-semifinale.
…Márquez må være ute i to måneder etter å ha skadet menisken i venstre kne.
Å miste Rafa er dagens dårligste nyhet. Han vil være ute resten av sesongen.
Rafa er viktig for oss, men det vil gjøre oss sterkere.
De viktigste kampene ventet, og han var helt avgjørende for oss.
Skaden gjorde ham så trist.
MÁRQUEZ BLIR KLAR TIL LANDSLAGET
Vi fant fort ut at han ville gå glipp av finalen. Og han var en venn.
CUPVINNER
Han gikk glipp av det beste. Han hadde jobbet et helt år.
Vi nådde finalen i cupen og Mesterligaen. Resultatet var nesten gitt.
FOTBALLENS GUDER
2-6-resultatet…
Ja, nesten de beste to månedene å avslutte det hele på.
Jeg elsket å spille. Jeg likte det vi gjorde…
Å gå glipp av de viktige øyeblikkene gjorde meg veldig trist.
På lag på Barças nivå, hvis du blir distrahert et øyeblikk,
går glipp av noen kamper, er du erstattet når du kommer tilbake.
Da jeg kom tilbake etter skaden, var det en helt ny trener der,
det vil si Guardiola.
Han takket nei til meg. Jeg følte meg ikke like viktig som før.
Jeg satt ikke engang på benken, men ble sendt til tribunen.
Tror du det finnes spillere, deg selv inkludert,
som må tre til side de siste månedene av sesongen på grunn av dårlige prestasjoner?
Jeg lurer på om laget er forbløffet over Piqués evolusjon.
De har så mye tillit til ham at han til og med blir med i angrep, som vi har sett.
Han var veldig ærlig med meg. "Vet du hva? Jeg har ingenting imot deg.
Det handler ikke om disiplin. Du trener godt og er dyktig.
Men det er en annen jeg stoler mer på."
Jeg tror han prioriterer visse spillerne, og jeg er ambisiøs.
Jeg vil fortsette å spille, ikke sitte på benken eller tribunen.
Jeg vil takke alle og bare si: "Vi ses senere."
Jeg kommer nok tilbake til Barcelona og denne institusjonen. Tusen takk.
Vet du hvilken klubb du skal til, og kan du avsløre det?
NEW YORK
Jeg ville senke nivået litt og slappe mer av
etter sju år i Barcelona.
Han var på et punkt i karrieren
der han kunne ta avgjørelser mer av økonomiske enn sportslige grunner.
Jeg tenkte aldri at avslapping med min konkurransementalitet
ville gjøre meg frustrert.
Jeg dro ikke på trening fornøyd.
Jeg ble frustrert. Jeg ble sint. Jeg reiste i sinne.
Jeg var heller ikke elsket i USA.
Hvert sted jeg dro, var jeg den mest hatede som Mexicos lagkaptein.
Og han brukte lang tid på å finne ut hva han skulle gjøre.
Når alt kommer til alt, brakte nok Rafas eventyr i New York med Red Bulls
mer sorg enn ære.
Jeg valgte dumt nok MLS fremfor Juventus,
noe som kunne ha gått helt annerledes.
Men jeg innså at jeg fortsatt kunne spille på et høyt nivå.
Da vi ankom León,
var forandringen stor for ham når det kom til infrastruktur.
Men jeg tror det brakte ut karakteren hans.
Han ble en leder igjen, viste styrke og at han ville vinne.
Den meksikanske fanbasen ble glad for å se Rafa Márquez på banen.
Det var en luksus og hyllest til hans store karriere.
Rafa Márquez har for første gang i karrieren
blitt meksikansk seriemester.
León vinner den meksikanske serien!
LEÓN ER SERIEMESTER ÅPNINGSTURNERINGEN 2013
Han ble seriemester med Monaco.
Selvsagt ble han seriemester flere ganger med Barcelona.
Og han returnerte til meksikansk fotball for å bli seriemester med León.
En, to, tre.
Å vinne to mesterskap med León fikk meg til å like fotball igjen,
og det bekreftet at jeg fortsatt kunne utrette store ting.
En av de store tingene jeg skyldte meg selv,
var å skape historie med landslaget i et VM og gå videre fra 16-delsfinalen.
VM I FOTBALL
Mexico!
Laget var veldig bra. Det var gode menn med ideer eller modeller om kamper.
Det er ikke mer å si. Det har begynt. Nå må vi bevise det ute på banen.
Kameratskapet, oppofringen, innsatsen, sluheten…
Vi må gi alt fra og med nå. Kom igjen!
Kom igjen!
-Alle sammen! -Måtte Gud beskytte oss. Gi alt.
En, to, tre, Mexico, kom igjen!
Vi hadde selvtillit etter kampen mot et sterkt brasiliansk lag,
der vi klarte uavgjort,
spesielt etter å ha slått Kroatia.
Da han scoret, snudde han seg og løp for å feire med oss.
Han jublet og så opp.
Og jeg sa: "Det er for meg."
Nederland står for tur! Slik Mexico spiller, vinner vi.
-Jeg er lykkelig. Vi skal til Fortaleza. -Vi skal vinne i Fortaleza.
Mexico!
Før kampen mot Nederland sa vi: "Det er en vanskelig motstander.
Men det er mot slike motstandere hvor Mexico kan vokse,
spille godt og overraske."
Han virket positiv. Jeg vet at han gledet seg til å dra,
og som kaptein måtte han motivere resten.
Så hvis han ikke kom med den ideen, den følelsen,
ville det være vanskelig å projisere og formidle den til lagkameratene.
Skal vi gjøre det nødvendige for å gå videre eller ryke ut som vanlig?
Jeg vil ha mer.
I dag må vi gå for mer. Være annerledes. Vi må være vinnere, folkens.
-La oss gi alt! -Kom igjen!
SEKSTENDEDELSFINALE MEXICO MOT NEDERLAND
"Nå er det vår tur. Vi er nærmere å oppnå det vi alle ønsker,
som er å gå videre til den femte kampen." Og vi virket selvsikre.
Og så senket vi konsentrasjonsnivået og innsatsnivået vårt.
Vi mistet troen, og da våknet motstanderne våre.
De utlignet, og tvilen begynte å komme tilbake.
Vi begynte å tenke tilbake på alle de andre gangene
og trodde det ville skje igjen. Etter det vet vi alle hva som hendte.
De mente jeg var borti Robben.
Men vi kjenner alle til gestene han gjorde
etter den lille berøringen som førte til straffe.
I mine øyne var det ikke straffe.
Jeg sa: "Det er ingen straffe, hersens mann."
Det var i 2014 den 29. juni
Den store brasilianske solen
Ansiktene deres var som snø
Det velsignede landslaget
Det kan ikke være sant
Piojo ledet dem rett til finalen
-Det var ikke straffe. -Ikke straffe.
-Sånt er ikke straffe. -Rett og slett.
Det var ikke straffe! Det var pokker meg ikke straffe!
Publikum ble med i denne ovasjonen
Pokkers nederlendere Slo oss ut av verdensmesterskapet
Med sine falske straffer Og naturlige ondskap
Robben er en god skuespiller Dommeren er blind
Våre store bragder Ble annullert av et kryp
Det var forresten ikke straffe.
MEXICO BLIR ROBBET AV ROBBEN
Det skjedde i de viktige øyeblikkene.
Toppspillerne er…
…der de må være.
På et tidspunkt trodde han det var hans siste verdensmesterskap
og at det kanskje måtte ende slik.
Men livet er fullt av overraskelser.
Når du gjør ting riktig, gjør ditt beste og gir alt,
kan du overraske deg selv.
Mange kjenner meg kanskje som spilleren Rafa Márquez,
fyren med den alvorlige minen, som alltid er kaptein, et godt forbilde,
lederen, den som kjefter, men jeg er faktisk en helt annen.
Jeg er morsom, munter og artig.
Jeg kan fortelle vitser. Jeg er en helt annen person.
Fortell en vits.
Ikke uten jukselappen min.
Vi skal overraske Rafa Márquez-stiftelsens barn.
Og jeg er utkledd som Batman!
Jobben min er å beskytte verden.
-Det er Rafa Márquez. -Redde de trengende.
Redde Atlas.
Det ville vært vanskelig.
-Jeg går tur med familien. -Dere tre bak der. Gi det til meg.
Vi besøkte Tlaquepaque.
Stedet betyr mye for meg. Det er her faren min er fra
og hvor jeg tilbrakte lykkelige stunder i barndommen min.
Jeg ville at familien min skulle lære stedet å kjenne.
Og det skjedde tilfeldigvis dagen før vi fikk dårlige nyheter.
NIENDE AUGUST
Påtalemyndigheten stevnet meg.
Personen sa: "Noen fra Mexico by ringte. Statsadvokaten vil snakke med deg.
Du må dra."
Jeg spurte: "Hva handler det om?" Personen svarte: "Det kan jeg ikke si,
men jeg råder deg til å dra."
Onsdag 9. august 2017.
Jeg vet ikke om vi vil huske datoen, men vi vil huske dagen.
Det er lett å si, men i dag er dagen den amerikanske regjeringen
anklaget to meksikanske idoler,
to populære meksikanske idoler, en i sport, en annen i musikk.
USAs finansdepartement anklaget dem
for å ha hvitvasket penger for narkokartellene.
Vi begynte å se tweets og amerikanske medier hevde at noe veldig viktig…
SPORTSJOURNALIST
…ble inkludert på OFACs liste, en svarteliste USAs regjering har
for å navngi terroragenter og folk med tilknytning til narkotikasmugling.
Raúl Flores er kjent som "onkelen". Han forble ubemerket i lang tid,
men for tre uker siden ble han arrestert i Jalisco.
DEA og det amerikanske finansdepartementet identifiserer 64 år gamle Raúl Flores
som lederen for Flores' kriminelle gruppe.
Han er siktet for narkotikasmugling og hvitvasking.
RAFA MÁRQUEZ' ADVOKAT
Far og jeg fikk en telefon fra Rafa.
Han ba om å få besøke oss eller møte ham et sted
for å snakke om denne saken, som var helt ny og nettopp hadde blitt kjent.
I etterforskningsmappen lå det et kart over alle de involverte.
Enhver tilknytning til en av de involverte
fikk deg innblandet.
Det var et hardt slag for imaget hans.
HANDLET FOR RAFAEL MÁRQUEZ
Det var jo sensasjonelle nyheter.
"Rafa Márquez koblet til penger fra narkotikasmugling."
Rafa Márquez og Julión er visst i alvorlig trøbbel.
Det kan bli en fengslingssak både i USA og Mexico.
Inkluderingen på listen innebærer hans økonomiske død, i hvert fall for nå.
Vi lovte å forsvare ham. Ba ham ta på trøya og gjøre seg klar til kamp.
Prosport & Health-klinikken
er et av selskapene rapportert av USAs finansdepartement
for dens påståtte bånd til medlemmer av den kriminelle gjengen til Raúl Flores.
Klinikken, som ligger i Minerva-nabolaget i Guadalajara, har operert i tre år.
Eierne er fotballspillerne Rafael Márquez og Luis Fossati,
som var fysioterapeut for Guadalajara Chivas.
Nyheten kom ut 8. august 2017.
TIDLIGERE FYSIOTERAPEUT OG MÁRQUEZ' FORRETNINGSPARTNER
Dagen etter forsvant halvparten av pasientene.
Jeg dro for å trene den dagen, men det gjorde ikke Rafa.
Jeg prøvde å ringe for å finne ut hva som foregikk, selvsagt uten hell.
I dag har flere nyhetsmedier
påpekt at jeg er under etterforskning av det amerikanske finansdepartementet.
Jeg benekter kategorisk enhver form for involvering med en slik organisasjon
og med de fakta som er nevnt i flere nyhetsartikler.
Det var noe vi måtte rydde opp i, og vi måtte forklare for offentligheten
at ikke alle tiltalte er skyldige.
Mexico har blitt ødelagt av narkotikasmugling.
Samfunnet lever med narkotikasmugling, med sin egen kultur.
Narkotikasmuglere har så mange tentakler
at de når en haug steder, instanser og selvsagt virksomheter.
I Guadalajara vet du aldri hvem du har med å gjøre.
Du vet aldri hvem du har blitt venner med.
Noen utgir seg for å være forretningsmenn, andre som venner,
og de omgås sosieteten og regjeringen.
Hvordan kjente du Raúl Flores?
Som venn. Han var en del av gruppen jeg omgikkes i Guadalajara.
Men vi snakker om Raúl Flores' sønn, ikke sant?
Ja.
-For du var assosiert… -Med faren, ja.
Hvorfor det?
Fordi han var lederen i den etterforskningen.
Alt skjedde på grunn av en eiendom jeg kjøpte.
Hva slags?
En tomt.
-I Guadalajara? -Ja, i Guadalajara.
Mange eiendommer, særlig i Guadalajaras nye område,
tilhørte en viss offentlig person.
-Hvem da? -Caro Quintero.
Jeg tenkte det var en flott mulighet for å kjøpe en tomt,
og dessverre tilhørte tomten denne personen.
Den mediestormen
sådde tvil om arven hans ville forbli intakt.
Mexicos fotballforbund og toppdivisjon anerkjente i dag Rafa Márquez' karriere,
og de sa de stoler på at han vil rydde opp i situasjonen med myndighetene,
som de lovte å gi sin fulle støtte.
Etter i dag vil Rafa Márquez aldri mer være kaptein for landslaget.
Det er komplisert.
Han var en større inspirasjon i garderoben enn på banen.
Føderasjonen, når alt kommer til alt, er en privat institusjon.
Et privat selskap
med økonomiske interesser som det ikke ville klare seg uten.
Så du vil støtte en spiller,
men kan ikke på grunn av disse merkene.
SPONSORENE DROPPER MÁRQUEZ
Sponsorene hans på den tiden
brøt kontraktene de hadde med ham. Det var Nike, Gillette…
Viktige ressurser for en fotballspiller som ham.
Det var et brutalt slag mot imaget hans.
Det ene øyeblikket er du en helt, og det neste er du en fæl forbryter.
Og det påvirker humøret ditt.
Jeg levde i et urettferdig mørke.
Jeg holdt ut i en måned i huset mitt.
Så begynte sinnet å fortære meg innvendig og ete opp tankene mine.
"Hva om det eller det skjer? Hva vil de tro?"
Jeg ville ha låst meg inne på badet for å gråte.
Og det er ganske forståelig, for du føler…
Du vet ikke hva som vil skje.
Han mistet så mye. Han mistet vennskap. Alt sammen.
Enda godt Leonardo var der, som nettopp hadde blitt født.
Han brakte oss glede.
Han motiverte oss og ga meg en grunn til å stå opp om morgenen.
Hva gjør pappa, vennen?
Bravo! Godt jobbet!
Helt til jeg en dag sa til kona mi: "Vet du hva?
Det er ingen grunn til å bli hjemme. Vi må dra ut. La oss gå ut og spise."
Og vi dro til favorittrestauranten min i Guadalajara.
Som forventet begynte alle å se på oss.
De stirret mens vi prøvde å hygge oss,
spise en god middag slik vi hadde pleid å gjøre tidligere.
Og da jeg ba om regningen…
…sa kelneren: "Du skylder ingenting. Den mannen har allerede betalt.
Og mannen…
Og mannen ved det andre bordet spanderer en runde med drinker."
Og eieren av restauranten sier: "Dette er ditt hjem. Du er alltid velkommen her.
Uansett hva som skjer, og du vil aldri trenge å betale."
Alt dette er rørende, for folk tror på deg.
Alt du har gjort, alt ditt harde arbeid, alt du har kjempet med,
har vært verdt det. Folk stoler på deg.
Til tross for alt som har blitt sagt, viet de at du er uskyldig.
Når alt kommer til alt…
…må du bare fortsette. Og du må vite at det er midlertidig.
Innerst inne har jeg alltid visst at det var midlertidig.
VM nærmet seg med stormskritt. Márquez var fortsatt lagets leder.
Fortsatt treneren Juan Carlos Osorio sin høyre hånd.
Vi visste ikke om han ville spille igjen,
om kapteinen vår ville bli tvunget til å legge opp.
Vi visste at Márquez fortjente sjansen til å spille et femte verdensmesterskap.
Jeg vil spørre om Rafa Márquez' sak.
Det siste halvåret har vi lurt på om Rafa vil spille sitt femte VM.
-Har du snakket med ham denne uken? -Han har uttrykt det.
Man ser at han vil bidra på landslaget.
Vi tror og håper, som alle andre, at avgjørelsen vil bli tatt
basert på hva han kan tilby laget på banen.
Åtte midtbanespillere:
Jesús Molina, Rafael Márquez, Andrés Guardado…
Vi står på listen. Vi skal dra.
VM I FOTBALL RUSSLAND 2018
INNBYTTE
Jeg visste at det ville ordne seg før eller senere,
og at jeg kunne legge opp etter å ha deltatt i et siste VM.
Jeg har aldri hvitvasket penger eller vært knyttet til kartellene.
Jeg måtte bevise,
dokument etter dokument, peso for peso, penger som kom, penger som gikk,
hvor de kom fra og hvor de gikk.
Og til slutt fikk jeg bare et brev
der det sto at etterforskningen var over og at jeg var frikjent.
Det var tydelig at jeg aldri hadde gjort noe galt.
Det amerikanske finansdepartementets finansielle etterretningsenhet
fjernet fotballspilleren Rafael Márquez fra listen over blokkerte individer.
I september 2021, etter pandemien,
fant vi ut via en enkel oppdatering på OFACs nettside
at navnet hans hadde blitt fjernet fra listen.
Og det var det. Det skapte ikke samme oppstyr.
Det fikk ikke samme medieoppmerksomhet som starten på dette.
Gode nyheter er ikke like innbringende som dårlige.
Márquez!
Jeg fikk tatt farvel med min elskede klubb på Jalisco stadion.
Meksikansk fotball hyller en historisk figur.
Denne mannen er en legende,
ikke bare i Atlas' historie, men i meksikansk fotballs historie. Et idol.
Jeg anser det ikke som en mørk situasjon,
men som en god lærepenge og livserfaring.
Det beste rådet pappa ga meg, var å ikke gjøre noe halvhjertet.
Skal du gjøre noe, så gjør det riktig.
Og nå som trener prøver jeg å overbevise spillerne dag etter dag
om å gjøre sitt beste, å vise den beste versjonen av seg selv.
Å gripe muligheten og selvfølgelig vise profesjonalitet og disiplin,
jobbe hardt, ofre…
Jeg kaller det bare "holdning".
Jeg kan være snill mot alle. Sitte stille i et hjørne.
Jeg ser kanskje ikke voldelig ut eller ut som en sparkende kjempe,
men når jeg er på banen, så vinner jeg. Og når jeg ikke vinner, så vinner jeg.
Selv når jeg taper, så vinner jeg.
Han er en av tidenes beste fotballspillere.
Han har vært en leder hele livet.
Han er mer enn en lagkamerat. Vi kaller hverandre brødre.
Rafa er stor. Uansett hva han gjør, vil han gjøre det riktig og stort.
En beskjed som jeg alltid vil gi, og sikkert Rafa også,
er at meksikanere burde jobbe som et lag,
for vi har bevist at vi har kvaliteter og talenter,
og at vi kan bli like gode eller enda bedre enn verdens beste.
Og Rafa er selvsagt en av dem.
Bytt retning. Sånn, ja.
Få se!
Viljestyrke, besluttsomhet, overbevisning
og hierarki er nøkkelordene. Når han snakker, hører alle etter.
Han er kapteinen.
-Rafa Márquez. -Bravo!
Det var bra.
-Noen siste ord, Rafa? -Jeg skal avslutte med en vits.
Vet du hva en cowboy kaller datteren sin?
Hva da?
Yee-ha! Kom igjen!
Hvor langt tror du Rafa vil komme?
Jeg tror han er forutbestemt å bli Mexicos landslagstrener,
og forhåpentligvis kan han komme seg til den femte kampen og videre.
Jeg tror han har alt.
Mexico vil en dag vinne VM, slik de ønsker.
Han vil gjøre ting riktig og stort.
Enten ved å trene Barça eller det meksikanske landslaget når tiden er inne.
Hva enn Rafa vil gjøre, vil han klare det.
Kyss, vennen! Ta vare på deg selv.
Glad i deg.
Tekst: Rune Kinn Anjum