Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mine damer og herrer, Red Ollero!
Mange tak.
For nogle år siden havde jeg svært ved at fylde teatret.
I weekenden har vi vist haft tre udsolgte shows.
Hold da op! Så mange tak.
Wow.
Min karriere er i den akavede del.
Det føles, som om jeg er på vej op, men nej, og så…
Det er ikke nærmest berømt.
Jeg kalder det "uvist berømt".
Er I med? Uvis.
"Uvist berømt." Altså han er berømt, men…
Den type berømt, som man stadig må forklare til kammeraterne.
Hvis man er uvist berømt,
sker der mange ting, som er svære at reagere på.
Når man går i indkøbscenteret, og man støder på nogen…
Ben&Ben.
Lige præcis. Seriøst. Ben&Ben.
Jeg forveksles tit med en fra Ben&Ben,
fordi han i lang tid var den berømte tykke person.
Den fede i Ben&Ben.
I ved ikke hvorfor, vel? I kender ikke reglen?
Seriøst? Wow. Okay, så forklarer jeg det.
I filippinsk showbiz er der en uskreven regel om,
at der kun må være én tyk berømt person ad gangen.
Ikke to berømte fede kendisser. Det er aldrig sket før.
Der er kun én fed person på toppen.
For nylig…
tabte den fede i Ben&Ben sig, ikke?
Han tabte sig.
Så han er ikke mere kvalificeret.
Netop. Det er han ikke mere.
Han er blevet smidt ud af vores gruppechat.
Vi har gruppechatten "Fede kendisser".
Vi smed ham straks ud. "For pokker, dit BMI er normalt nu."
"Hvad er dit blodtryk?"
"Hvorfor er det normalt?"
Så vi smed ham ud.
Nu er der et tomrum.
Der opstår et magttomrum.
Der er en magtkamp mellem mig og Ninong Ry.
Ikke også?
Helt ærligt…
jeg ved ikke med jer, men jeg synes, at den næste fede kendis bør være mig.
Ikke også? Er I ikke…
Nej. Det er, som om I bliver tvunget!
Som om I bliver tvunget!
Jeg vil overbevise jer.
Jeg vil ikke tvinge jer, vel? For jeg…
Førhen var alle fede berømte folks status tæt forbundet med deres fedme.
Ikke? Tæt forbundet med fedme?
De er kun berømte på grund af deres fedme, ikke?
Ligesom Monty.
Hvad hedder bandet?
- "Hvad hedder dit band, Monty?" - "Mayonnaise!"
Jun Sabayton er berømt, fordi han er nøgen
og aldrig har nogen T-shirt på.
Alle så hans fedme.
Sådan er min onsdag!
Det gør jeg hver dag.
For os tykke folk er det hverdag.
"Lad os lave sprød pata."
"Lad os lave blodgryderet med sprødt svinekød."
"Sprød kare-kare."
Helt ærligt. Det gør jeg hver dag.
Så spiser jeg. Wow, okay.
Jeg vil gerne vise en anden side af mig.
Alt er tæt forbundet med fedme.
Altid…
"Jeg er mæt!"
Altid sådan.
Men mig. Se bare.
Se, hvor swag jeg sgu er.
Jeg beviser, at når man er fed, kan man godt gå med farver.
Med farver. Hvem har det?
Før mig gik fede folk kun i sort.
Nu ser jeg, at fede folk går med farvet tøj i showene.
Det viser sig, at vi får selvtillid.
I det sidste show så jeg en fed person i lilla!
En fed person i lilla!
Ved I, hvor svært det er at være fed…
og gå i lilla?
Tag lilla tøj på, og så snart du går ud: "Grimace!"
Ikke også? Bare sådan. Men nu er han selvsikker.
For jeg nedbryder grænser. Se her.
Se denne skræddersyede kimonojakke
fra Wear Amu, som jeg har på.
I kan se bagsiden med det skræddersyede…
…broderi.
Jeg går med Jordans. Ikke også?
Sådan er det jo, ikke?
Jeg beviser for alle, at fedme har værdi.
Ikke kun i…
Vel?
Jeg har…
I hvert show viser jeg alle,
at fedme har historisk og samfundsmæssig værdi.
Fede folk har bidraget med meget. Men I ved det ikke.
I ved det ikke, vel? Se, mange tynde folk her…
er forudindtagede om historien. Tynde folk styrer verden? Nej.
Vi opfinder mange ting, som man tager for givet.
Fede folk opfinder meget. Jeg har ikke undersøgt det.
Research er da ikke nødvendigt nu om dage, vel?
Men hør, det er muligt, ikke?
Jeg tror, at opfinderen af rulletrappen er fed.
Tror I, at en tynd person opfandt rulletrappen?
At en tynd person opfandt den automatiske trappe?
I har ingen problemer med trapper, vel?
Det er smerte og lidelse, som skaber innovation.
Jeg tror, at en fed ingeniør engang gik op på fjerde sal.
Det er tærsklen til fedme. Vidste I det?
Tredje sal er vores maksimum.
På fjerde sal lyder det: "For pokker. Jeg dør snart."
Ja, præcis. Så han går op på fjerde sal, ikke?
"Det er rigtig trættende. En dag laver jeg trapper, der går op af sig selv."
Og så blev rulletrappen opfundet.
Så lad os takke Paul Thomas Eskalator.
Opfinderen… Det er sandt.
Tjek det på TikTok.
Alle kendsgerninger er der.
Seriøst. I kan selv tjekke det.
Hvad har de ellers opfundet? Det ved I ikke.
Skide tynde folk. I accepterer kun mainstreampropaganda for tynde.
Ikke også?
Hvad har de ellers opfundet? Bidetet.
I bruger alle bidet. Javel.
Jeres udtryk viser, I bruger bidet.
Vidste I, at opfinderen af bidetet er fed?
Tror I, en tynd person opfandt det? I kan nå jeres røv.
I kan nå alt, ikke? "Jeg er tynd. Jeg kan nå det hele."
Ikke også? Sikke et fantastisk liv…
…I lever, tynde folk.
Tror I, I opfandt det? Nej, opfinderen af bidetet er fed.
Nogen satte sig sikkert ned. Han må have været opfinder.
Han kan ikke vaske sin røv: "Jeg kan ikke nå min røv mere, for jeg spiser meget!
Måske kan jeg opfinde en slange eller spray
og så sprøjte lortet af røven.
Spray lortet af røven. Ikke mere lort!"
Så blev bidetet opfundet.
En klapsalve til John Bidet.
Det er sandt. Det er på TikTok.
John Bidet, opfinderen af bidetet. Sandt.
Der kommer meget mere. Meget.
Kørestolen.
En fed person opfandt kørestolen.
Første gang han forestillede sig kørestolen,
lavede han dog bare en stol med hjul, så han ikke behøvede at stå op.
Han var glad. "Jeg har opfundet den. Ingen grund til at rejse sig efter noget!
Vi kan sidde ned hele tiden. Vi tager derhen."
Så så andre den.
"Hør, den er god til personer med handicap og sårede."
Så sagde han…
"Jeg er enig!
Det er det, den er til."
Han hjalp mange mennesker.
Et bifald til Wesley Kørestol.
Nogle googler allerede: "Er det sandt?"
Måske tror I, de alle er udenlandske.
Jeg taler kun om udenlandske opfindere.
Fede filippinere har også…
skilt sig ud og opfundet smukke ting.
Vidste I, at en fed filippiner opfandt silvanas?
Ved I, hvad silvanas er? Nogle tynde folk her er uvidende.
I ser triste ud.
For I kender ikke silvanas endnu. Hvad er I dog for nogen?
Silvanas. Ingen anelse?
Det er den bærbare version af kagen "sans rival".
En sans rival, man kan spise på farten.
Der er intet galt med sans rival. Det er en fantastisk dessert.
Intet problem, vel? Den er så smuk.
Meget lækker. Intet problem.
Men hvorfor skulle silvanas opfindes?
Det skete i Dumaguete.
Dumaguete. Det er sandt.
Der blev sans rival opfundet!
I idioter! Ved I ikke det?
Ved I ikke det?
Det er sandt! Det var der, sans rival blev opfundet, ikke?
Så pigen, Bernadette Silvanas.
Ser I?
En pige for at være inkluderende.
Bernadette, et navn til en fed person. Ikke også? Der er virkelig…
Der ligger stor vægt bag det navn.
Ikke også?
Hvis man er mand og hedder Pao Pao…
så er man bestemt til at blive en hval.
Ingen siger: "Pao Pao, du er god til atletik!" Ingen.
Aldrig. Det er aldrig nogensinde blevet sagt.
Det er altid: "Pao Pao, der er siomai ad libitum!"
Sådan noget.
"Hvor?" Nej.
Det er Pao Pao.
Har I bemærket, at alle mine fede figurer ligner hinanden?
Undskyld, jeg spiller dårligt.
Så Bernadette Silvana spiser sans rival
og er allerede på sit fjerde stykke.
Så ringer kontoret: "Vi har et hastemøde. Skynd dig. Du går meget langsomt."
Ordret. Det er historisk, så vi skal…
være korrekte, ikke?
Så hun sagde: "Men…
Men jeg er ikke færdig med mit fjerde stykke sans rival.
Hvordan kan jeg spise … Vent nu lige!"
Så hun lagde det i sølvpapir som en lille skive, og sådan.
Silvanas var blevet opfundet.
Et bifald til Bernadette Silvanas fra Dumaguete.
Ja.
Et stort bifald til dem alle. Paul Thomas Eskalator…
John Bidet…
Wesley Kørestol…
og Bernadette Silvanas. Et bifald.
Troede nogen på det?
Ikke en eneste? Godt.
Jeg gider ikke folk, som lytter til fake news.
Men det er altså sandt.
Ikke fordi jeg er fed, men hvis I har set mine gamle sæt…
så ved I, at jeg altid har et segment eller noget om fastfoodkæden Jollibee.
Det ved jeg ikke, om I har hørt?
Ikke fordi jeg er fed eller håber, at Jollibee vil give mig penge.
Men hvis det er muligt, så er det helt i orden.
Det er i orden, ikke?
Jollibee er den største fedttilhænger blandt fast food på Filippinerne.
Det er sandt.
Fordi de er de eneste, som har fundet på
Jollibee Four-Piece Chickenjoy Solo Box.
Fire stykker. Sikke et perfekt antal!
Helt perfekt.
De har et målmarked for det.
Four-Piece Chickenjoy Solo Box, ikke?
Før havde de problemer med at tælle.
To stykker. Det er ikke nok, vel?
Seks stykker. Så skal man deles med en ven.
Ikke også?
Det er også akavet, for han spiser kun to.
Ikke sandt?
Man skal dele, men man tager fire, ikke?
I føler jer begge akavet.
"Vil du have mere? Du må få den."
"Okay. Må jeg virkelig få det? Du skal ikke have mere, vel?"
Der er den fase, ikke?
Folk spørger: "Hvorfor er du så glad for fire stykker kylling?
Hvorfor ikke bestille to gange to?"
Det spurgte en tynd mig om.
Tynde folk forstår det ikke.
I er dumme.
Ved I det ikke?
Når man bestiller to gange to kyllingestykker,
så er det jo to måltider.
Det er to måltider. Det støder vores selvværd.
Det gør psykisk skade.
"Hvad er din bestilling?"
"To gange to kyllingestykker."
Så giver de en to æsker og to bestik.
Vent og se. "Det er til to personer."
Man går hen til bordet.
Folk tænker: "Han er sammen med nogen." Nej.
"Jeg er alene. Døm mig ikke!"
Når man har spist den første, for der er to…
Der er frisk Chickenjoy i den anden æske, ikke?
Så tænker man: "Bør jeg spise det?"
Man giver efter, for man er ikke mæt.
"Jeg spiser de andre to stykker."
Så tager man det nye bestik.
Det er som en ny begyndelse.
Mens man spiser det: "Jeg er så fed.
Jeg er så fed!"
Men nu er der Jollibee Four-Piece Chickenjoy Solo Box.
Der er nogen i Jollibees produktudviklingsafdeling…
som har læst på lektien.
"Mange fede bestiller to gange to kyllingestykker!"
"Jeg tror, vi kan udnytte det marked.
Lad os lave Jollibee Four-Piece Chickenjoy Solo Box!"
Og ganske rigtigt fejrede mange fede mennesker det.
Det er den rigtige mængde, ikke?
Når jeg går ind på Jollibee, er der allerede fut i mig.
- "Jolly-morgen!" - "'Jolly-morgen' til dig!"
Sandt.
"Din bestilling?"
"Jollibee Four-Piece Chickenjoy Solo Box!"
Ikke sandt? Det er drømmen.
De giver dig det i én æske.
Og kun ét bestik.
Det er kun til én person!
Ikke også? Så fascinerende.
Jeg håber, Jollibee hører dette.
Vær rar, Jollibee. Vær nu rar, ikke, Jollibee?
I er tæt på det helt perfekte produkt.
Men der er et problem.
Når man spiser fire kyllingestykker, hvad skal man så bestille?
- Ekstra? - Ris.
Ekstra ris, ikke også?
Udtrykket "ekstra ris"…
Det er meget problematisk.
Det betyder, at når man bestiller ekstra ris,
så er der overskud af ris.
Man har allerede nok ris, men man har brug for ekstra, ikke?
Nej. Der er ikke nok.
Selv for to stykker med én portion ris.
Det er dumt.
Ikke også?
Vi bør rebrande ekstra ris som noget mere passende.
Jeg kalder det nu for "passende ris".
For hvis man bestiller ekstra ris, er det: "Jeg spiste for meget."
Nogle gange bestiller man en til portion ekstra ris, en tredje portion.
Det går lige til hovedet. "Jeg spiste en masse!"
Men hvis det er "passende ris", og kassereren også beroliger en…
Måske kan I inkludere det i træningen.
Måske kan I sige…
"Passende ris? Helt i orden. Det er godt."
Ikke også?
Når du bestiller en til…
"Det er okay. Vi er alle smukke på alle måder."
Ikke sandt?
Man bestiller mere. "Helt fint. Det er jo ferie."
Ikke også?
Det er nemt, folkens.
Jollibee, jeg har en hel pitch klar.
I behøver ikke købe ny indpakning. Bare tag Champ-indpakningen.
Kom fire kugler ris i.
Sådan.
Det var så lidt, Jollibee. Det skal ikke koste jer noget.
Det er kun for tykke, og jeg hjælper gerne.
Ja tak.
Er det okay, hvis jeg drikker lidt…
Eller tænker I: "Vi har betalt mange penge, og han drikker bare."
Hold da op.
Er du okay? Jeg drak bare vand.
Hun er ved at dø.
Måske ved I det, men det er hårdt at være lokal kunstner.
Det er hårdt, især nu hvor verden ligger åben,
og der er udenlandske komikere.
Når de kommer her, siger de bare "Mabuhay!" og…
"Ja!"
- "Mahal ko kayo!" - "Ja!"
"Ja! En udlænding, der taler tagalog! Tag mine penge!"
Jeg har længe talt tagalog.
Hvis jeg siger "Mabuhay"…
Vil der være… Seriøst?
Den går ikke. Min billetpris er billig.
Hæver jeg billetprisen til ₱10.000: "Er han udlænding?"
Sådan er det altid.
Men det er noget pis.
Vi bliver så glade, når de siger det. Er det, fordi vi gør grin med dem?
For "mabuhay" er ikke engang ægte. Det er ikke vores hilsen, vel?
Når udlændingen sagde "mabuhay" på scenen,
så havde han nok bare spurgt det filippinske crew eller producenten:
- "Hvordan hilser man her på Filippinerne?" - "Man siger 'mabuhay'."
Når han så står på scenen: "Mabuhay!"
Men det er ikke engang ægte.
Vel? Er der nogen, som hilser med "mabuhay"?
Bare en enkelt person har hilst med "mabuhay" når som helst i livet,
så går jeg på pension nu.
Er der nogen her? Ingen.
Slet ingen.
Hvem siger: "Bro, mabuhay, bro"?
"Mabuhay, bro. Yeah, mand."
- "Hvor er du? Poblacion?" - "Ja, dude."
"Går du allerede? Mabuhay, bro."
"Mabuhay. Hey, bro, mabuhay."
Nej. Det skete aldrig. Og alligevel narrer vi dem alle.
Hvorfor? Er vi flove over at sige vores ægte skikke?
Er vi flove? "Hvad er jeres rigtige hilsen?"
"Den her." Ikke også?
"Hej!" Ikke sandt?
"Kumusta? Hvordan går det? Er du okay?"
Jeg tror, vi skal lære dem andre bedre filippinske skikke.
Jeg kan godt lide denne filippinske skik. Når jeg bliver bedt om at spise.
Det er som en hilsen, når man er på besøg ved spisetid.
"Hej, mester. Kom og sæt dig!"
Det er godt, at det er som en stor del af et rollespil.
Ikke sandt?
Det er den eneste hilsen med et sædvanligt svar.
- "Lad os spise!" - "Ellers tak. Jeg er stadig mæt."
Man kan ikke sige ja tak!
Det vidste jeg ikke, før jeg var omkring 26.
Jeg troede, at jeg kunne sige ja.
Hele tiden.
- "Lad os spise!" - "Hvad skal vi have?
Det er bare en cheese dog. Lad os dele den i tre."
Ikke også?
Filippinere er fantastiske. Kun en smule mad: "Spis!"
Selv ben, som allerede er blevet slikket rene.
- "Spis!" - "Nej tak.
Jeg vil ikke spise guleroden i din kyllingekarry.
Der er kun én. Det er ynkeligt."
Det spiser man, hvis man har ris tilbage.
"Okay, jeg tager en gulerod."
Sådan. Det er en sædvanlig reaktion, ikke?
Det er smukt. "Kom og spis!" "Jeg er mæt.
Nej, jeg er færdig."
Mange undskyldninger. Så det ikke…
Man siger: "Spis!" Så han ikke føler sig utilpas.
"Du er velkommen. Du kan spise her."
Så siger vedkommende: "Ellers tak. Tænk ikke på det."
Hvis han insisterer, bliver der tovtrækkeri.
"Nej, spis. Vi har mere. Jeg henter mere."
"Nej tak. Jeg har spist." Undskyldninger.
"Jeg spiste på vejen."
Hvad mener du med det?
Du ankom på en motorcykel.
Spiste du på vejen?
Hvad er det?
Ikke sandt?
Manner.
Det burde vi lære udlændinge.
De skal holde koncert. "Lad os spise!"
"Vi er mætte!"
Endnu en skik, som jeg holder meget af. "Ingat", ikke?
Senere, når man går hver til sit: "Ingat!"
Man siger bestemt: "Ingat."
Det understreger vi, ikke? "Ingat. Ingat ka."
"Mag-ingat ka." Det er automatisk.
Nogle gange, når man kører nogen hjem, og han stiger ud af bilen: "Ingat! Åh!"
- "Vi er her allerede!" - "Ja. Her bor jeg."
"Seriøst?"
"Sjovt. Her bor jeg. Det er min port. Og du sagde 'Ingat'."
Og så det.
Jeg troede, det var, da de kyssede.
Undskyld. Det var ikke med i joken.
"Ingat", ikke? Hvorfor understreger vi det?
Fordi vi ved , at vi bor på Filippinerne.
Vi ved, at uanset hvad der sker, kan der ske noget med en.
Hvor som helst, selv på vej til p-pladsen, kan der ske meget, så "ingat."
Folk siger "pas på dig selv" på engelsk.
Nej, det er ikke det.
Det er mere intenst.
"Ingat."
"Pas på dig selv for fanden.
Du er på Filippinerne. Faren lurer."
Det er det, det betyder.
Vi ved, at når man kommer ud og går hen til sin bil…
Vi har ikke noget fortov.
Eller hvis der er et fortov, så er der pludselig en stolpe.
Man går sådan.
Man går sidelæns med stolpen lige ud for ansigtet.
Senere rammer man noget vådt.
"Fandens! Det er pis! Urin!"
Det ved vi alle. Den har vi alle prøvet.
Vi går, og så er der et hul i gaden.
Din fod falder i helt op til knæet.
Pludselig har man leptospirose.
Mange muligheder. Man går og ser så en beskidt vagabond.
Så taler han til en, og han…
Og man kan ikke…
Man kan ikke slås med en beskidt vagabond.
Når man slår ham, er der giftskader.
Det går bare ikke.
"Åh, gud!
Hvorfor kommer jeg til skade lidt efter lidt?"
Ikke sandt? Det kan man ikke. Nej.
Der er meget, der kan ske.
Man kan blive udsat for røveri.
Man kan blive ramt af en trehjulet cykel.
Man kunne træde i en lort.
Det allermest irriterende.
At træde i en lort.
Allermest besvær. Man må bare gå hjem.
Man må bare gå hjem.
Selvom man lige er gået ud. Okay.
Bare man har mulighed for at tage hjem.
Hvad hvis man er på vej på arbejde? Man er velklædt.
Man har taget parfume på. Nye sko.
Man vil imponere sin flamme på kontoret.
Man tog endda en taxa for at være frisk.
Så er der pludselig en lort.
Og man træder i den, ikke?
Arbejdet gør, man ikke kan gå hjem.
Hvad nu? Man banker på huse.
Man siger: "Er der nogen hjemme?"
Man løfter foden.
Kan I se det? Op på hælen.
"Er der nogen hjemme?
Jeg har trådt i en lort."
Så kommer en dame ud. "Hvad er der sket med dig?
Hvad er der sket med dig?"
"Jeg har trådt i en lort." Så rækker hun dig en slange.
Vandtrykket er lavt.
Det er som at hælde et glas vand på skoene.
Damen taler til en:
"Hvor trådte du i den? Det er jo det, jeg siger til dem.
De bør samle det op, men der er ingen hundeejer.
Ingen ejer hunden. Hvem samler det så op?"
Mens hun taler, sætter man tommelfingeren på slangen for…
…for at øge trykket.
Man kan ikke sige: "Har du en anden med højere vandtryk?
Har du en højtryksrenser?
Lorten er stivnet. Den tørrede ind på vejen herhen.
På grund af vinden.
Så den er stivnet i sålens sprækker."
Pludselig spørger hun: "Hvor arbejder du?"
- "Der." - "Mit barnebarn blev afvist der.
Nu er hendes problem også dit."
Man har lige trådt i en lort!
Hvor irriterende, ikke?
Men jeg troede før, at træde i en lort er det værste, der kan ske for en,
indtil dette skete for mig.
Jeg skovlede lort.
Nogle af jer forstår det. Andre tænker: "Hvad?"
Jeg forklarer det, okay?
Jeg skovlede lort. Skovlede.
S-K-O-V-L-E. Skovlede, okay.
Hvordan? Normalt træder man i en lort…
Lad os sige, det er denne mikrofon.
Okay.
Den stinker.
Det er foden.
Hop…
"Hvor trælst! Jeg trådte i en lort."
Det er det, som skete.
Hvad nu, hvis man skovlede lort?
Så dette skete. Det er foden.
Hop…
Den er lige her.
Det er virkelig det ultimative uheld.
Her er lorten, og her er skoen.
Foden, ikke?
Her. Planeterne rettede sig ind…
for at det skete.
Merkur er aftagende.
Husk, jeg kommer sydfra. Jeg har altid klipklapper på.
Da det skete for mig, havde jeg dem på.
Jeg gik rundt i udstykningen, i vores landsby.
Jeg går, og så pludselig … Bare her.
Jeg går. Hvad sker der så?
Opadgående bevægelse.
Jeg skovler lorten.
Jeg siger jer, det føltes underligt.
Man kan slet ikke forestille sig, hvad der skete.
Man går bare, og så: "De her klipklapper er behagelige."
Ikke? Så pludselig…
"Hvorfor synes det pludselig mere behageligt?"
Og senere: "Hvad er det for en lugt?
Hvad var det?"
Så ser man, at der allerede er noget brun-gult imellem…
Man kan ikke tro det.
"Hvorfor er der lort i mine klipklapper? Hvordan skete det?"
Så kigger man tilbage.
Vel skal man se, hvad man har trådt på.
Når man ser den, er den allerede fejet op.
Lort ser sådan ud.
Den er allerede fejet op.
Man kan ikke gøre noget. Så man har skovlet lort!
Når man ser det, er det som gul ganache.
Når man leder efter en slange der, når man banker på:
"Er der nogen?
Nej, jeg har skovlet lort!"
En slange er ikke nok.
"Du får brug for en spand.
Læg den i."
Kan I lide min bedstemors…
…bedstemorsstemme?
"Ih, du milde!
Nutidens unge bruger bare TikTok!"
Kun TikTok! De kender ikke til at arbejde.
De bliver ikke omskåret mere." Nej. Jeg ved ikke, om…
Jeg siger det ikke, men folks reaktion, når jeg drikker, er at klappe.
Jeg ved ikke hvorfor.
Det er højere end for mine andre jokes.
Jeg drikker bare vand under hele sættet.
Hold da op.
Min kæreste og jeg har lige haft etårsjubilæum.
Ja. Yeah. Jep.
Det er sjovt, for før det havde jeg været single i fire år.
Det var hårdt. Det er hårdt, ikke? Hvem er single? Bifald.
Bare rolig.
Dér!
Nogen rakte en hånd op. To.
Okay.
Er nogen her single? Ingen singler? Okay.
Så må I alle…
have et godt liv, ikke?
Det irriterende ved at være single…
er, at folk behandler en, som om man skal fikses.
Det er som: "Hvorfor er du single?
Du ser okay ud.
Du er okay.
Det er okay at være single."
Så matcher de en med nogen. Det er det mest irriterende.
De tror, de ved, hvem der er bestemt for en.
Det er sgu arrogancen ved matchmaking. Ikke?
"Min kusine er single."
"Så gift du dig med din kusine."
Bevis det! Bevis det, ikke?
"Bevis, hun er et godt match. Så er jeg med på den.
Jer først. Kys hinanden."
- "Men det er min kusine." - "Bare undskyldninger.
Ikke hvis det er ægte kærlighed.
Sagde du ikke, din kusine var okay? Hvorfor gør du det så ikke?"
Ikke sandt?
Jeg hader matchmaking.
De spørger, hvad man kan lide ved en person: "Hvad er din type?
En med mandelformede øjne? Lys hud? Solbrændt?"
Så vil de kategorisere kvinderne i grupper.
De kategoriserer folk. Så laver de en liste og giver den til en.
Så unaturligt, ikke?
Jeg har ikke en æstetisk type. Overhovedet ikke.
Jeg ser mere på økonomisk format.
Min type er, hvad jeg kalder "udstykningspiger".
Kvinder, der bor i en udstykning. Det er alt.
Jeg er kun til San Lo og opefter, ikke?
Intet andet. De er de bedste!
Har I nogensinde datet en udstykningspige? Det rykker.
Typen, man spørger: "Hvad er dit job?"
"Jeg arbejder bare i familievirksomheden."
En udstykningspige.
Ikke sandt? Typen, som pludselig spørger en:
"Vil du med på familieferie til Prag?"
Tak, udstykningspige.
Selv visummet bliver ordnet. Hun er den bedste, ikke?
"Lad os tage i poloklubben. Jeg kan bruge mit kort."
Udstykningspige! Den bedste!
Jeg laver sjov! Sikken narrøv. Nej, jeg…
Jeg tager det i mig igen.
Nej, jeg kan kun lide piger, som bor i udstykninger,
fordi de har et brusebad.
Jeg er vild med brusebadssex.
Det er lige det.
Brusebadssex er for godt. Kan andre lide…
Ingen? Ingen kan lide at … Kun mig? Okay.
Okay, fint.
Okay, brusebadssex.
Jeg vil have ægte brusebadssex.
Ikke det latterlige brusebadssex i film,
hvor de hygger sig i brusebadet og ikke drukner…
En støt vandstrøm, men de drukner ikke. Det lyder som noget pis.
Jeg mener den ægte slags, hvor man skiftes til at være under vandet.
Det vil jeg have.
Den ene bader, mens den anden bliver kold.
Frysende kold, ikke? "Er du færdig med shampooen?
Er du færdig med shampooen?
Dit hår er så langt!
Det tager nok lang tid. Mit tager kun et minut.
Må jeg få en tur?"
Det er det, jeg vil have.
Brusebadssex i film er pis. Skubben op mod væggen.
Hul i det!
Og det tænder dem.
Det gør nas at blive skubbet op mod en væg!
Er I blevet skubbet op mod en væg? Vægge er hårde.
Det er ikke som at blive smidt ned på sengen. De giver sig sgu ikke.
Den har fliser. Det er hårdt.
Jeg prøvede det engang og slog hovedet hårdt.
"Jeg kan ikke høre noget.
Er det en hjernerystelse?
Det er en hjernerystelse.
Sådan begynder en hjernerystelse altså.
Jeg må på hospitalet." Ikke sandt?
Det er rart. Jeg kan lide brusebadssex. At vaske hinanden.
Jeg tørrer din ryg. Du tørrer min ryg.
Sådan, ikke? Som når man spørger:
"Kan du trække håret ud af min røv?
Jeg kan ikke nå den." Dét er ægte kærlighed!
Så jeg er vild med brusebadssex.
Jeg har prøvet sex med en øse. Ikke det samme.
Det er ikke sexet, vel? Sådan…
"Det er lidt koldt, er det okay?
Det har siddet der lidt. Skal jeg koge vand?"
Og man sidder på hug.
Hvorfor er det ikke afslappende, når vi bruger en øse?
I et brusebad står man der bare. Med en øse er alt intenst.
Man skynder sig, for vandet drypper hurtigt.
Man jager det. "Det er her allerede!"
Så det har jeg prøvet. Det er bare ikke det samme.
Stadig brusebadssex. Det er ikke det samme.
Når jeg er single, især nu…
Det er anderledes nu. Mange er sexpositive.
Jeg er også sex-positiv.
Jeg prøver at være fordomsfri over for folks lyster og kinks.
Ikke også? Man møder også en, som man ikke passer sammen med.
Det er ikke altid, at det fungerer.
Da jeg var single, datede jeg en, og alt gik godt.
Vi snakkede på restauranten, samtalen var god, god kontakt, ikke?
Vi havde samme smag for musik og film. Den slags.
Vi går rundt i storcentret.
Vi har ikke bemærket, at der er gået tre timer.
Vi talte sammen.
Derefter fulgte jeg hende hjem, og hun inviterede mig ind i sin lejlighed.
Jeg tænkte: "Ja! Godt gået!"
Vi gik indenfor. Vi kyssede.
Sådan.
Det var forfærdeligt.
Det er den komiske handling for det.
Gør jeg det rigtigt, er det latterligt. Se.
Ikke også? Det er ufedt.
Så det er den komiske…
Men vi hyggede os, og bagefter sagde hun: "Jeg frisker mig lige op."
Hun gik på toilettet.
Hun lod endda døren stå åben.
Jeg tænkte: "Hold da op. Er det en invitation?"
Så sagde hun: "Kom herind."
Da jeg kommer ind, er der ingen øse. "Godt gået."
Ikke sandt?
Det sørgede jeg for først.
Så så jeg hendes brusebad. En regnbruser.
Den er tændt. Jeg så vandtrykket, som endda kan fjerne fugemørtel.
Så stærk er det. Sådan er det.
Jeg tænker: "Jeg lytter lige foran den." Er I med?
Det føles virkelig rart.
Det er luksusvandtryk. Jeg var overlykkelig.
Vi kyssede i brusebadet.
Så knælede hun. "Hun knælede sgu."
Vores første date, og hun var allerede godt i gang.
Med et sagde hun: "Kan du tisse på mig?"
Okay. Vi er sexpositive. I må ikke væmmes.
Der er folk, som er vilde med det, og det er ikke slemt.
Problemet er blot, at hvis man ikke er kompatibel, så fremtving det ikke.
Vel? Det var det.
Problemet er…
at det er en vanskelig situation,
fordi vi allerede er tændte. Alt gik godt.
Vi kunne lide det, så da hun spurgte mig…
måtte jeg afvise hende.
Så man skal være følsom med den afvisning. Ikke?
Det er uhøfligt, hvis man bare siger: "Det vil jeg ikke!
Skideulækkert!"
Ikke sandt?
Man bør være taktfuld.
Men min hjerne gik sgu i slowmotion. Det var som "bullet time".
Stemmerne i mit hoved talte: "Okay. Vil hun tisses på?" "Ja."
"Kan vi lide det?" "Nej, det kan vi ikke.
Nej."
"Hvad gør og siger vi så?"
"Vi afviser hende pænt,
men vi må sige det nu, for der er gået længe."
"Du skal tale nu. Sig noget, Red."
"Jeg skal ikke tisse endnu."
Så sagde hun: "Okay."
Men problemet var så…
at jeg virkelig skulle tisse.
Det er som en vandballon, der får blæren til at svulme.
Hvis du prikker til mig, kommer der noget ud.
Der kommer lidt ud.
Ikke også? Ligesom en vandballon.
Men jeg er en gentleman, mester.
Det er jeg, så vi var sammen.
Vi havde sex. Vi havde sex i tre omgange.
Vi talte ind imellem. Det var ikke bare sex hele tiden.
Der var noget ind imellem. Vi snakkede.
Jeg hørte om hendes karriereplaner, frustrationer, hadet mod de overordnede.
Om hendes eks, som havde en slange.
Jeg vidste alt.
Efter tredje runde talte vi videre. Vi havde en lang snak efter sex.
Til sidst måtte jeg sige farvel. "Det har været en god aften. Mange tak."
Så lukkede hun døren.
I det øjeblik låsen klikkede…
løb jeg meget hurtigt hen til elevatoren.
Jeg trykkede løs på ned-knappen.
Elevatoren ville nok gå hurtigt, hvis jeg pressede den.
"Jeg har virkelig brug for dig!
Jeg har brug for dig nu, elevator." Ikke også?
Jeg skyndte mig ind i min bil og hen til den nærmeste tankstation.
Jeg tissede voldsomt.
Mit tis havde slået verdensrekorden, havde Guinness World Records været der.
"Wow, det er godt nok meget."
Trykket var stærkt.
Der er lige det,
at jeg straks gik ind i båsen, da jeg ankom, og så gjorde jeg det,
at jeg stak tommelfingeren ind i bækkenet.
Jeg kom til skade, fordi jeg havde bælte på.
Det stinker at have bælte på, når man virkelig skal tisse.
Efter jeg trak bukserne ned, min penis … Det er bukserne.
Så min penis, i det øjeblik den blev sådan her…
Den er som en brandslange.
Jeg prøvede at få den under kontrol. Jeg gik baglæns.
Man tisser allerede fra basketball-logoet.
Steph Curry! Ikke også?
Det er allerede langdistance, seriøst. Jeg tissede meget.
Jeg tissede så meget.
Det skyllede toilettet ud.
Så meget og stærkt.
Toilettet skyllede ud, og jeg var ikke færdig.
Jeg fyldte det igen. Så skyllede jeg ud normalt bagefter.
Hvis I bare vil kende den detalje.
Det var præcis, hvad der skete.
Så jeg tænkte:
"Hvordan kom jeg i den situation? Hvad skete der?"
Jeg så tilbage på det.
Det er, som om hun narrede mig.
Da vi var på restauranten og bestilte,
sagde hun: "Vi vil også have tre kander iste med fersken."
Tre kander iste med fersken?
Jeg drak det hele. Vi var ude at gå, og hun havde en vandflaske.
Den indeholdt to liter. "Vil du drikke?" "Ja.
"Du er betænksom."
Den største drink, da vi så en film.
- "Jeg kan ikke drikke det hele." - "Root beer. Ja da."
Det burde jeg have sagt mig selv. Det var en fælde.
Seriøst, jeg vidste det ikke.
Så spørger folk mig, når de hører den her historie…
"Hvorfor tog du på en tankstation? Efter sex burde du have gjort det der."
Tror I, det er så let? Jeg sagde, jeg ikke skulle tisse.
Og så pludselig: "Jeg skal tisse." Hvordan nu det?
Gjorde jeg det der, ville hun måske gøre noget.
Måske kom hun løbende: "Interception!"
Så pludselig…
Undskyld, jeg ved det ikke. Drikker de det?
Jeg ved ikke, hvad de gør.
Godt så.
Derfor gjorde jeg det ikke. Det er svært.
Jeg har mødt så mange, at… Jeg kan ikke forklare det.
Jeg udskammer ikke folk med kinks, men nogle kinks virker mærkelige.
Ikke sandt? Som under pandemien.
Hvem var single under pandemien? For fanden. Sikke en prøvelse.
Ved I hvad? Vi havde alle sex gennem chat.
Vi gør det der: "Jeg trækker dine bukser ned."
"Jeg tager min penis frem, som er…
…23 centimeter."
Det er svært, ikke?
Og udtrykket er så grimt. "Cybersex." Ikke, også?
Cybersex.
Nej, vel? Det er ikke sexet.
Det er ligesom, når man taler med en kvinde, ikke?
"Er det cybersex?"
Det er ikke sofistikeret.
"Vil du med på mit Zoom-værelse?
Jeg har premium-abonnement.
Vi er ikke begrænset til 40 minutter.
Der er ubegrænset tid."
Nej, vel? Det er underligt. Jeg forstår det ikke. Nå, men…
Jeg chattede med en. Hun sendte mig nøgenbilleder.
Åh, nøgenbilleder. Sender nogen nøgenbilleder?
Seriøst? Okay.
Så det gjorde hun.
Selvfølgelig, wow. Jeg mener det. "Du er sexet".
Så spurgte hun mig:
"Kan du lave en hyldest med sæd?"
Okay, der er to…
De ved, hvad det er. Andre lader bare som om.
En hyldest med sæd er, at din partner sender en nøgenbilleder,
og så forventer denne…
at man onanerer.
Og så ejakulerer man på billedet.
Man tager så et billede af det, at det er på hendes billede,
sender det til hende, og det tænder hun på.
Jeg ved ikke hvorfor, men sådan er det.
Ikke også?
Det synes jeg ikke er underligt.
Den kink er en stor logistisk udfordring.
Fordi man forventer, at modtageren af nøgenbillederne har en printer.
Ikke også?
En logistisk udfordring.
Kl. 3 om morgenen: "Du skal komme på dette billede."
Ikke sandt?
Man siger: "Jeg har ingen printer."
Man kan ikke bestille en udskrift.
Har man en printer derhjemme, er det normalt familiens.
Man må banke på.
"Far…
Er du stadig oppe?
Jeg skal bruge printeren. Jeg har sendt dig en e-mail.
Jeg skal have den på A3. A4. Ja."
Så stor printer til en A3.
Hvad skal man gøre uden en printer? Gå i en butik?
En udskrift? Selv hvis de sender det tidligt, går det ikke.
Man går i en kopiforretning i hættetrøje.
"Udskriv dette, tak."
- "Hvad er det?" - "Et billede. Ja, et billede."
"Hvilken størrelse? Pasbilledstørrelse?
A3? Hvilken størrelse? Åh, det er nøgenbilleder!
Skal det være mat? Blankt?
Hvad er det her? Nøgenbilleder? Er det til en sædhyldest?"
En sædhyldest.
"Skal det lamineres?
Hvis det er lamineret, og du kommer på det…
og du ikke kan lide, hvordan sæden ser ud…
så tørrer du den af.
Og gør det igen, ikke? Du behøver ikke at komme tilbage.
Vil du have en klar mappe med klemryg?
En klar mappe med klemryg, hvis du har mange partnere.
Forskellige billeder.
Man ejakulerer kun én gang og udskifter billederne.
Bare placér den…
som det passer dig, ikke?
Måske når du har en masse sæd, skal den ikke gå til spilde.
Det sker nok ikke igen.
Bare udskift billedet, ikke? Så kan du sende det til mange!
En klar mappe med klemryg."
Det er en kæmpe logistisk udfordring.
Så jeg sagde til hende: "Undskyld, jeg har ingen printer."
Hun sagde: "Nej, de fleste fyre gør det bare på mobilen."
På mobilen?
For pokker. På mobilen. Jeg bruger den til arbejde.
Hvad hvis jeg e-mailer i sengen, og det drypper på ansigtet?
"Jeg ejakulerede sgu på den i går."
Ikke sandt?
Hvad nu hvis mobilen går i stykker?
Hvad siger jeg, når den skal repareres?
- "Hvad er der sket med den?" - "Den er bare gået i stykker."
"Hvad er det? Sædhyldest?
Du skulle have brugt hærdet glas.
Sådan beskytter du den.
Se. Jeg demonstrerer det. Den har hærdet glas.
Jeg ejakulerede på den fire gange i går.
Det gik fint."
Ikke også?
Helt ærligt, fint.
Hvis man ejakulerer på mobilen, fint.
Man gik med til det. Hvordan tager man billeder?
Man banker på hos sin far igen. "Far…
Lån mig din mobil.
Jeg tager et billede. Slet det bare. AirDrop det til mig."
Ikke sandt?
Men faktisk…
har jeg en historie.
Første gang det skete, blev jeg så spændt.
Så indså jeg, da jeg ejakulerede på mobilen…
hvordan tager jeg et billede af det?
Jeg sagde: "Åh, for helvede!
Hvad skal jeg gøre?"
Det var sjovt, for jeg så mig selv i spejlet på soveværelset.
Mit spejlbillede, mens jeg løfter min bærbare.
Det er på Photo Booth.
Så drejer jeg webcamet for at…
Jeg håber ikke, det er virkeligt, men det skete altså.
Hun er glad. "Wow, det ser godt ud."
Selvfølgelig har den hærdet glas.
Wow.
Det er meget sjofelt.
Filippinere kan lide sjofelheder.
Selv de andre standuppere før.
Det er virkelig deres visitkort, sjofelhederne.
For vi er undertrykte. Vi er undertrykte som nation.
Vi er en katolsk nation. Meget undertrykt.
Under mit sæt taler jeg altid om den ægte filippinske oplevelse.
Jeg føler, jeg repræsenterer os godt.
Jeg repræsenterer, hvad der virkelig sker, eller jeg taler om det.
Hvis I har set det før, taler jeg om religiøse vittigheder.
livet som single på Filippinerne, en fed persons liv på Filippinerne.
Jeg synes, det er godt,
at filippinsk-amerikanske komikere repræsenterer os,
men de repræsenterer ikke vores ægte kultur her på Filippinerne.
Det ved I vel? Derfor kæmper jeg sådan for den.
Og ikke kun mig.
Der er en stor scene for standupcomedy i fremmarch nu på Filippinerne.
Tak, Comedy Manila. Hvis I ser shows.
Ja, der er mange filippinske standupkomikere,
som deler historier om deres kultur ud fra deres synspunkt.
Livet, da de voksede op.
Når I ser shows, relaterer I jer måske til flere, fordi I relaterer jer til kulturen.
Som med mig kan mange fede og flotte mennesker relatere sig, ikke?
Sådan.
Derfor er det også en del af mit sæt.
Folk spørger: "Joker du om religion? Er det ikke stødende?"
Det er vores kultur.
Jeg taler om at vokse op som katolsk dreng.
Katolsk skole, katolsk opdragelse.
Jeg har ikke noget problem med den katolske kirke.
Den katolske kirke er utrolig. Hvor sej, ikke?
For jeg husker stadig alle salmerne.
Salmer er smukke.
Selvom jeg ikke går til messe mere, elsker jeg dem meget højt.
I en sådan grad, at min bedstemor bad mig forlade kirken.
Hun tager mig ikke med i kirke mere, for jeg deltager for intenst, siger hun.
Jeg bliver revet med.
Ikke sandt? Jeg deltager for intenst.
For salmerne er smukke.
Lovpris hele Jordens Herre
Lad hjerter fulde af glæde løfte sig
Åh, yeah
Spil på jeres guitarer til musikken
Fryd jer med orgel og trompet
"Er der en trompet?" Ikke også?
Så min bedstemor…
"Kom ned derfra.
Hvorfor står du på sædet?"
Jeg gør det i kirken. Og det er ikke tilladt!
Det er ikke tilladt at deltage mere.
Ens deltagelse skal beherskes, ikke?
Jeg udtrykker mig, og det går ikke.
Vi har smukke salmer.
Men vi kan ikke danse til dem, vel?
Hvorfor ikke?
"Pris Herren over hele jorden" er Filippinernes "Bohemian Rhapsody".
Men vi må ikke være vilde. Man må ikke lade sig rive med.
En af mine yndlingsbeskæftigelser som katolik er Visita Iglesia, ikke?
Roadtrip.
Med familien.
Man kan smage forskellige is fra forskellige dele af Filippinerne.
"Det er Bulacans 'ice scramble.'"
"Det er Lagunas 'ice scramble.'"
Sådan noget. Det gør en glad.
Jeg er vild med at læse messebøger.
Korsets stationer. Den er virkelig min yndling.
Så forviste min mor mig…
fordi jeg tilføjede "stemmer"…
til figurerne.
Men tager jeg fejl?
Tager jeg fejl?
Bør Pontius Pilatus og Maria Magdalene have samme stemme?
Er det rigtigt? Kun én monoton stemme hele tiden?
Det kan ikke gøres med…
Er jeg forkert på den, fordi jeg giver motivation?
Og jeg giver baggrundshistorier…
med stemmer til mine figurer, som jeg udlevede?
Jeg er skuespiller.
Jeg optræder. Jeg er kunstner.
Gud gav mig talent, men jeg må ikke bruge det til at vise min kærlighed?
Er det ikke mærkeligt? Hvorfor må jeg ikke for dem?
Til vores sidste Visita Iglesia…
sagde jeg derfor til min mor: "Bare én station.
Bare én station. Kom nu. Bare én station.
Gud, bare én."
Hun sagde: "Fint."
Men hvis du gør det med de stemmer…
skærer jeg dine nosser af."
Ja, sådan er min mor. Det sagde hun i kirken.
Helt vildt, ikke sandt?
Så hun gav mig messebogen. Station 11.
God station. Solid station.
Jesus blev korsfæstet mellem to tyve.
Tre karakterer.
"Det kan jeg arbejde med."
Jeg tænkte: "Skal jeg bare læse det,
eller gør jeg det, jeg er sat i verden for?"
Så jeg så tre figurer.
Endelig, da det blev min tur,
så jeg: "Jesus blev korsfæstet mellem to tyve,
og den ene af tyvene sagde:
"Er du ikke Jesus Kristus?
Hvorfor bruger du ikke din magt…
…og får os ned herfra?"
"Hold din mund!
Hold din mund!"
Da var min mor allerede hos en anden familie.
Hun var på Station 3 igen.
"Pokkers barn. Håbløs."
Hun gentog stationen.
Ikke også?
"Hold din mund!
Han…
Han er uskyldig. Vi er rigtige tyve.
Han er uskyldig.
Jesus!
Husk mit navn, når du når til paradis."
"Ja, mabuhay, bro.
Jeg vil ikke glemme dig." Tusind tak, folkens!
Kæmp for jeres drømme!
Tekster af: Susanne Friesen