Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mine damer og herrer, Red Ollero!
Tusen takk.
For noen år siden var det vanskelig å fylle teateret.
Denne helgen har vi tre fulle show. Fy søren! Takk.
Wow.
Denne delen av karrieren er klein.
Jeg føler at jeg er på vei opp, men nei, og så…
Det er ikke "nesten berømt".
Jeg vil kalle det "uvisst berømt".
Skjønner dere? Uvisst.
"Uvisst berømt." Han er berømt, men…
Den typen berømt som du må forklare.
Hvis du er uvisst berømt,
skjer det mye som det er vanskelig å reagere på.
Når du møter noen på kjøpesenteret…
Ben&Ben.
Helt seriøst. Ben&Ben. Jeg blir ofte forvekslet med en av dem,
for i lang tid var han den berømte feite personen.
Den feite i Ben&Ben.
Du vet ikke hvorfor, gjør du vel?
Seriøst? Ok. Jeg skal forklare det.
I filippinsk showbiz er det en uskreven regel om
at bare én feit person får være berømt av gangen.
Ikke to berømte, feite kjendiser. Det har aldri skjedd før.
Bare én feit kjendis kan være på topp.
Men nylig har den feite i Ben&Ben gått ned i vekt.
Han har gått ned. Så han er ikke kvalifisert lenger.
Vi har kastet ham ut av gruppechatten.
"Feite kjendiser"-gruppechatten. "Faen, BMI-en din er normal.
Hva er blodtrykket ditt?
Hvorfor er det normalt?" Så vi kastet ham ut.
Nå er det et tomrom. Et maktvakuum.
Det er en maktkamp mellom meg og Ninong Ry.
Ikke sant?
Og ærlig talt,
jeg vet ikke med dere, men jeg syns den neste feite kjendisen
bør være meg.
Ikke sant? Nei. Det er som om dere ble tvunget!
Jeg skal overbevise dere.
Jeg vil ikke tvinge dere, ok?
Felles for alle feite berømte er
at kjendisstatusen har vært fettrelatert.
Skjønner dere?
De er bare berømte fordi de er feite.
Som Monty. Hva heter bandet hans?
"Hva heter bandet ditt, Monty?" "Mayonnaise!"
Ikke sant? Jun Sabayton, han er berømt fordi han alltid er naken,
Alle ser fedmen hans. Det er en vanlig onsdag for meg!
Jeg gjør det hver dag. En vanlig dag for oss feite, ikke sant?
"Vi lager sprøstekt pata."
"Vi lager sprø gryte med svineblod."
"Sprøstekt kare-kare." Ikke sant?
Herregud. Jeg gjør det hver dag. Så spiser jeg.
De tilfører ikke noe nytt.
Ikke sant? Alt er fett-relatert.
Alltid…
"Jeg er mett!"
Alltid sånn.
Jeg, kompis. Se så jævla swag.
Jeg beviser at du kan bruke farger selv om du er feit.
Hvem har gjort det før?
Før meg gikk feite folk bare i svart.
Nå ser jeg
feite folk på showene mine som går i fargerike klær.
Vi får økt selvtillit.
I forrige show så jeg en feit person i lilla!
En feit person i lilla!
Vet dere hvor vanskelig det er å være feit og gå i lilla?
Med en gang du forlater huset: "Grimace!"
Ikke sant? Men han har selvtillit nå.
For jeg bryter grenser. Se her.
Se på denne skreddersydde kimonojakken av Wear Amu.
Dere kan se det spesiallagde…
…broderiet.
Jeg har på meg Jordans. Det er greia, ikke sant?
Jeg beviser for alle at fedme har verdi.
Ikke bare i… Ikke sant?
Hvert show viser jeg alle
at fedme har verdi i historien og samfunnet.
Feite folk bidrar masse. Dere vet det bare ikke.
Mange tynne her… Dere er fordomsfulle.
Tror dere tynne regjerer? Nei.
Vi finner opp mange ting som dere tar for gitt.
Jeg har ikke gjort research, det slo meg bare.
Research er ikke nødvendig nå for tiden, ikke sant?
Men hør her. Det er mulig. Ok?
Jeg tror han som oppfant rulletrappen er feit.
Tror du en tynn person fant opp rulletrappen?
At en tynn person oppfant den automatiske trappen?
Dere har ikke problemer med trapper?
Det er smerte og lidelse som avler innovasjon.
En eller annen gang i historien
var det er en feit ingeniør som gikk til femte etasje.
Det er terskelen til fedme. Visste dere det?
Fjerde etasje, det er maks.
I femte etasje er det sånn: "Faen. Jeg kommer til å dø."
Ja. Så han går opp til femte etasje.
"Det er slitsomt.
En dag skal jeg lage trapper som går opp av seg selv."
Og rulletrappen ble oppfunnet.
Så la oss takke Paul Thomas Rulletrapp.
Oppfinneren av… Dette er sant. Sjekk det på TikTok.
Alle morsomme fakta er der.
Ikke sant? Dere kan sjekke det.
Hva annet, da? Dere vet ikke.
Jævla tynne folk. Dere hører bare på tynn-propaganda.
Ikke sant?
Hva annet har feite oppfunnet?
Dere bruker bideer.
Jeg ser det på dere.
Visste dere at oppfinneren er feit?
Tror dere det var en tynn person? Dere kan tørke dere bak.
Dere når alt, ikke sant? "Jeg er tynn, jeg når alt."
Ikke sant? For et flott liv…
…dere tynne lever.
Men nei, oppfinneren av bideet er feit.
Noen satte seg ned, må ha vært en oppfinner.
Får ikke tørka seg:
"Jeg når ikke ræva mi lenger fordi jeg spiser mye!
Kanskje jeg kan finne opp en slange eller spray,
og spyle dritten vekk.
Spyle vekk dritten. Ikke mer dritt!"
Så ble bideet oppfunnet.
Så applaus for John Bidé.
Dette er sant. Det er på TikTok.
John Bidé, oppfinneren av bideet. Sant.
Det er mye mer. Rullestol.
En feit person oppfant rullestolen.
Men den første stolen han lagde,
var kun for å slippe å stå.
Han var fornøyd: "Folkens! Nå må vi ikke reise oss for å hente noe!
Vi kan sitte hele tiden.
Da så andre folk stolen.
"Så kul. Den er fin for funksjonshemmede og skadde."
Så sa han…
"Jeg er enig!
Det er det den er til."
Han hjalp mange.
En applaus for Wesley Rullestol.
Noen googler alt. "Er dette sant?"
Kanskje dere tror de er utenlandske.
Jeg snakker om utenlandske oppfinnere.
Det er også feite filippinere som har funnet opp vakre ting.
Visste dere at en feit filippiner oppfant silvanas?
Vet dere hva det er? Noen av dere tynne aner ikke.
Dere ser triste ut.
Fordi dere ikke har hørt om silvanas. Hva slags folk er dere?
Silvanas. Ingen anelse?
Den bærbare versjonen av sans rival.
Sans rival som kan spises på farten.
Ingenting galt med sans rival. Det er en nydelig dessert.
Den er så vakker. Helt nydelig.
Men hvorfor må silvanas bli oppfunnet?
Dette skjedde i Dumaguete.
Dette er sant. Det var der sans rival ble oppfunnet!
Idioter! Visste dere ikke det?
Visste dere ikke det?
Det var der sans rival ble oppfunnet.
Denne jenta, Bernadette Silvanas.
Ser dere? Ei jente nå, for å være inkluderende.
Bernadette, et navn som passer en feit person.
Det er tyngde i det navnet.
Ikke sant?
Hvis du er mann og heter Pao Pao…
…er du dømt til å bli en hval.
Ingen sier: "Pao Pao, du er god i friidrett!"
Det har aldri blitt sagt.
Det er alltid: "Pao Pao, det er ubegrenset med siomai!"
Sånne ting.
"Hvor?" Nei. Det er Pao Pao.
Har dere lagt merke til at de feite karakterene mine er like?
Dårlig skuespill.
Så Bernadette Silvanas spiste sans rival,
hun var allerede på sin fjerde bit,
og så ringte de fra kontoret: "Hastemøte. Skynd deg. Du går veldig sakte."
Det er ordrett. Dette er historie…
Den må alltid gjengis korrekt.
Så hun sa: "Men…
Jeg er ikke ferdig med min fjerde bit sans rival.
Hvordan kan jeg spise… Vent litt!"
Så hun pakket den i folie, og det var det.
Silvanas var oppfunnet.
Applaus for Bernadette Silvanas fra Dumaguete.
Ja.
Applaus for alle sammen. Paul Thomas Rulletrapp, John Bidé,
Wesley Rullestol, Bernadette Silvanas. Applaus.
Trodde noen på det?
Selv én? Bra.
Jeg vil ikke ha folk som hører på falske nyheter.
Men det er sant.
Ikke fordi jeg er feit.
men hvis du har sett mine gamle sett,
vet dere at jeg alltid har noe om Jollibee.
Jeg vet ikke om dere har hørt det.
Ikke fordi jeg er feit
eller håper at Jollibee skal gi meg penger.
Men hvis det er mulig, er det greit for meg.
Jollibee er nok den fast food-kjeden som er mest positiv til feite
på Filippinene.
Det er sant.
Fordi de er de eneste som har oppfunnet
Jollibee firepakning Chickenjoy for én.
Firepakning. For et perfekt antall!
Helt perfekt. De har en målgruppe.
Firepakning Chickenjoy for én. Ikke sant?
De pleide å ha problemer med å telle.
Topakning. Det er ikke nok.
Sekspakning, da må du være med en venn.
Og det blir kleint, for han spiser bare to.
Ikke sant?
Dere skal dele, men du tok fire.
Det blir kleint for begge.
"Vil du ha mer? Du kan ta den."
"Ok. Er du sikker?
Den fasen der.
Folk spurte: "Hvorfor blir du så gira? Hvorfor ikke bare kjøpe to topakninger?"
En tynn person spurte.
Tynne folk forstår ikke. Dere er dumme.
Vet dere ikke det?
Når man bestiller to topakninger, er det to måltider.
Det er to måltider. Det er et slag mot selvtilliten vår.
Det oppstår psykiske skader.
De spør "Hva vil du ha?" "To topakninger med kylling."
Så gir de deg to esker, to sett med bestikk.
Du ser det. "Det er for to personer."
Går til bordet ditt.
Folk tenker: "Han er sammen med noen." Nei.
"Jeg er alene. Ikke døm meg!"
Etter at du har spist den første, siden det er to…
Det er fersk Chickenjoy i den andre boksen.
Du tenker: "Bør jeg spise den?"
Du gir etter fordi du ikke er mett ennå.
"Jeg spiser den andre."
Så tar du det nye settet med bestikk.
Det er en ny start.
Mens du spiser, tenker du: "Jeg er så feit!"
Men nå fins det Jollibee firepakning Chickenjoy for én.
Noen i utviklingsavdelingen til Jollibee
har gjort researchen sin.
"Mange feite folk bestiller to topakninger!
Jeg tror vi kan utnytte dette markedet.
Vi må lage Jollibee firepakning Chickenjoy for én!"
Og veldig mange feite folk jublet.
Det er riktig mengde.
Når jeg går inn i Jollibee, er jeg lett på foten.
"God morgen!"
Sant.
"Hva vil du ha?"
"Jollibee firepakning Chickenjoy for én!"
Det er drømmen.
De gir deg den i én eske.
Og bare ett sett med bestikk.
Den er bare for én person!
Så fascinerende.
Jeg håper dette når Jollibee.
Vær så snill, Jollibee.
Dere er nær et perfekt produkt, ok?
Men her er problemet.
Når du spiser en firepakning med kylling, hva må du bestille?
- Ekstra? - Ris.
Ekstra ris! Ikke sant?
Uttrykket "ekstra ris"…
Det er veldig problematisk.
Ekstra ris antyder
at det er for mye ris.
At du allerede har nok ris, men du trenger ekstra.
Men nei, det er for lite.
Selv for en topakning med én ris.
Ikke sant? Det er dumt.
Ekstra ris bør kalles noe annet.
Jeg kaller det "Passende mengde ris".
For bestiller du "ekstra ris", blir du altfor mett.
Og noen ganger bestiller du en tredje ekstra ris.
Det går rett til hodet. "Jeg spiste mye!"
Men er det "passende mengde ris", og de i kassen forsikrer deg…
Kanskje det kan bli en del av opplæringen:
"Passende mengde ris? Ingen problem. Det er akkurat passe.
Ikke sant?
Når du bestiller én til:
"Det går bra. Vi er alle vakre i oss selv."
Ikke sant?
Du bestiller mer: "Det går fint, det er ferie."
Ikke sant?
Nei, det er lett.
Jollibee, jeg har en salgsstrategi.
Dere trenger ikke å kjøpe ny innpakning.
Bare bruk Champ-innpakningen.
Ha fire kuler ris oppi.
Det er alt.
Ingen årsak, Jollibee.
Dere trenger ikke betale meg.
Det er til feite folk, det var en glede.
Ja, takk.
Er det greit om jeg drikker, eller…
Tenker dere: "Vi betalte mye, og han bare drikker foran oss."
Herregud!
Går det bra? Jeg drakk nettopp vann.
Hun dør her.
Det er vanskelig å være lokal komiker.
Spesielt nå om dagen. Man konkurrerer mot folk fra hele verden.
Når utlendinger kommer hit,
når de går på scenen, sier de: "Mubahay! og…
"Ja!"
"Mahal ko kayo!" "Ja!"
"Ja! En utlending som snakker tagalog! Ta pengene mine!"
Jeg har snakket tagalog lenge nå.
Hvis jeg sier "Mabuhay"…
Blir det… Seriøst?
Ikke lur meg. Billettene er billige.
Hvis jeg øker prisen til 10 000: "Er han utlending?"
Det er alltid sånn.
Ikke sant? Men det er tull.
Vi blir glade når de sier "mabuhay". Gjør vi narr av dem?
For "mabuhay" er ikke engang det vi sier når vi hilser, ikke sant?
Da utlendingen sa "mabuhay" på scenen,
spurte han sikkert det filippinske crewet:
"Hvordan hilser dere her?"
"Vi sier 'mabuhay'."
Så sier han "mabuhay" når han går på scenen.
Men det er ikke sant.
Noen her som hilser ved å si "mabuhay"?
Hvis det er én person her som har hilst med "mabuhay",
pensjonerer jeg meg nå.
Er det noen her? Ingen.
Hvem sier: "Mabuhay, bror?"
"Mabuhay, bror. Hvor er du? Poblacion?" "Ja, kompis."
"Drar du alt? Mabuhay, bror."
"Mabuhay."
Det har aldri skjedd. Men vi lurer dem alle.
Hvorfor? Skammer vi oss over det vi faktisk pleier å si?
Skammer vi oss? "Hvordan hilser dere?"
"Sånn." Ikke sant?
"Hei!" Ikke sant?
"Kumusta? Hvordan går det?"
Jeg tror vi må lære dem bedre filippinske skikker.
Jeg liker denne filippinske skikken.
Når jeg blir bedt om å spise.
Når man besøker noen ved middagstid. "Hei. Sett deg og spis!"
Det er en stor del av et rollespill.
Ikke sant?
Det er den eneste hilsenen med et standardsvar.
"Ellers takk, jeg er mett."
Du kan ikke akseptere tilbudet!
Jeg visste ikke det før jeg var rundt 26, forresten.
Jeg trodde jeg kunne velge å si ja.
Hele tiden.
Jeg tenkte: "Seriøst? Hva spiser vi?
Bare en ostepølse. Vi deler den i tre."
Ikke sant?
Filippinere er fantastiske. De deler uansett.
Selv om det bare er bein igjen.
"Spis!" "Ellers takk.
Jeg vil ikke spise gulroten i kyllinggryta di.
Det er bare én igjen."
Det er det du spiser hvis det er mer ris.
"Ok, jeg tar en gulrot."
Det fins et standardsvar.
Vakkert, ikke sant? "Kom og spis!" "Jeg er mett."
"Jeg er ferdig."
Mange unnskyldninger, ikke sant?
Du sier: "Spis!" så han ikke blir ukomfortabel.
"Du er velkommen. Du kan spise her."
Så sier personen: "Ellers takk."
Hvis han insisterer, blir det dragkamp.
"Nei. Spis. Vi har mer."
"Ellers takk, jeg har spist. Jeg spiste på vei hit."
Hva mener du?
Du kjørte motorsykkel.
Spiste du på vei hit?
Hva er det?
Ikke sant?
Herlighet.
Det er det vi bør lære utlendinger at de bør si: "Nå spiser vi!"
"Vi er mette!"
En annen skikk jeg liker veldig godt. "Ingat."
Senere, når dere drar hjem: "Ingat!"
Da sier dere: "Ingat."
Vi legger trykk på det. "Ingat ka."
"Mag-ingat ka." Det er automatisk.
Noen ganger når du kjører noen hjem,
sier han: "Ingat! Å!"
"Det er ditt hus!" "Ja."
"Seriøst?"
"Morsomt. Her bor jeg. Det er min port. Og du sa 'ingat'."
Så skjer det.
Jeg trodde det var da de klinte.
Beklager. Det var ikke en del av vitsen.
"Ingat." Hvorfor legger vi trykk på det?
Fordi vi vet at vi bor på Filippinene.
Vi vet at uansett hva som skjer, kan noe skje med deg,
til og med på vei til parkeringsplassen, kan mye skje, så "ingat."
Folk sier: "Det betyr 'vær forsiktig'."
Det gjør ikke det.
Det er noe mer intenst. "Ingat."
"Vær jævlig forsiktig. Du er på Filippinene. Farer lurer."
Det er det det betyr.
Vi vet at når du går ut, når du går til bilen eller noe.
Vi har ikke fortau.
Fins det fortau, møter du plutselig på en stolpe.
Da gjør du sånn.
Du går sidelengs, stolpen mot ansiktet ditt.
Senere treffer du noe vått. "Faen, det er piss! Urin!"
Ikke sant? Det har vi alle opplevd.
Vi går, og så er det et hull i veien.
Du faller nedi, helt til kneet.
Plutselig har du leptospirose. Ikke sant?
Mange muligheter. Går du, ser du en skitten omstreifer.
Så snakker han til deg og bare…
Og du kan ikke slåss mot en skitten omstreifer.
Slår du ham, blir du forgiftet.
Det går ikke.
"Herregud! Hvorfor er det jeg som blir skadet?"
Ikke sant? Det går ikke.
Det er mye som kan skje.
Du kan bli ranet.
Overkjørt av en trehjulssykkel.
Du kan tråkke i dritt.
Den mest irriterende.
Å tråkke i dritt.
Den er verst. Da drar du hjem.
Det skjer automatisk.
Selv om du nettopp har gått ut.
Det er bedre om du kan dra hjem.
Hva om du er på vei til jobb? Du er velkledd.
Du har på parfyme. Nye sko.
Du vil imponere kontorforelskelsen din.
Tok til og med taxi.
Plutselig ligger det dritt der.
Og du tråkker på den.
Du kan ikke dra hjem.
Hva nå? Du banker på dører. "Er det noen hjemme?"
Du løfter foten.
Ser du det? Du ser under hælen.
"Er det noen hjemme? Jeg tråkket i hundedritt."
Så kommer en dame ut. "Hva har skjedd?"
"Jeg har tråkket i dritt." Så gir hun deg en slange.
Og vanntrykket er veldig lavt.
Det er som om du heller et glass vann på skoene dine.
Damen snakker til deg:
"Hvor skjedde det? Det er det jeg sier.
De må plukke opp, men ingen eier hundene.
Hvem skal plukke det opp?"
Mens hun snakker
legger du tommelen på slangen…
…for å øke trykket.
Du kan ikke spørre om hun har en annen slange.
"Har du en høytrykksspyler?
Dritten har størknet.
Den tørket på vei hit.
På grunn av vinden.
Den har størknet i sålens sprekker."
Så spør hun: "Hvor jobber du?"
"Der." "Mitt barnebarn fikk ikke jobb der."
Nå er det også ditt problem.
Du har tråkket i dritt!
Så irriterende! Ikke sant?
Før trodde jeg at det var det verste som kunne skje,
før dette skjedde.
Jeg skuffet dritt.
Ok, noen av dere skjønner det. Andre bare: "Hva?"
Jeg skal forklare det.
Skuffet dritt. Skuffet.
S-K-U-F-F-E-T. Skuffet, ok.
Vanligvis, når du tråkker i dritt…
Vi sier det er denne mikrofonen.
Lukter vondt.
Dette er foten din.
Hopp…
"Krise! Jeg tråkket i dritt." Ikke sant?
Det var det som skjedde.
Hva om du skuffet dritt?
Hør nå. Dette er foten din.
Hopp…
Den er her.
Det er skikkelig uheldig, folkens.
Her er dritten, her er skoen din.
Foten din, ikke sant?
Her har planetene stått på linje for å få det til å skje.
Merkur er i retrograd.
Husk at jeg er fra sør. Jeg har alltid på meg sandaler.
Jeg hadde på sandaler da det skjedde.
Jeg gikk i landsbyen vår.
Og plutselig…
Jeg går… Hva skjer så?
Den drar det oppover. Skuffer dritten.
Det føltes rart.
Du klarer ikke forestille deg hva som har skjedd.
Du går bortover: "Så behagelige sandaler."
Og plutselig: "Hvorfor ble de plutselig mer behagelige?"
Og senere: "Hva er den lukten?
Hva skjedde?"
Når du ser ned, er det allerede noe brun-gult mellom…
Du kan ikke tro det.
"Hvorfor er det dritt i sandalene mine? Hvordan skjedde dette?"
Så ser du bak deg.
Undersøker hva du har tråkket på.
Når du ser det, ser dritten sånn ut.
Den er skuffet opp.
Du kan ikke gjøre noe.
Så du har skuffet dritt!
Det ser ut som gul ganache.
Du banker på for å låne en slange:
"Er det noen der?"
"Jeg har… Nei, jeg skuffet dritt!"
En slange er ikke nok.
"Du trenger en bøtte.
Sett den oppi."
Liker dere min urbane bestemor…
Urbane bestemorstemme?
"Å, jøsses! Unge i dag er bare på TikTok!
Bare på TikTok! Kan ikke jobbe.
Blir ikke omskåret lenger." Nei. Jeg vet ikke om…
Jeg sier det ikke,
men folk klapper når jeg drikker. Jeg vet ikke hvorfor.
Det er høyere enn for vitsene mine.
Skal bare drikke vann hele settet.
Herregud.
Kjæresten min og jeg hadde nettopp ettårsjubileum.
Ja.
Det er morsomt, før det var jeg singel i fire år.
Det var tøft.
Hvem er single? Applaus.
Slapp av.
Der!
Noen løftet en hånd. To.
Ok.
Er det noen single her? Ingen? Ok.
Så alle dere…
Livet leker, hva? Det mest irriterende med å være singel,
er at folk behandler deg som om du trenger å bli fikset.
"Hvorfor er du singel?
Du ser ok ut.
Du er ok."
Pokker, det er greit å være singel.
Så matcher de deg med noen. Det er mest irriterende.
De tror de vet hvem som er ment for deg.
Faen, det er matchmakingens arroganse.
"Kusina mi er singel."
"Gift deg med henne selv."
Bevis det!
"Bevis at hun er en god match. Så er jeg med.
Du først. Klin med henne."
"Men det er kusina mi." "Bare unnskyldninger."
"Kan være ekte kjærlighet."
"Sa du ikke at kusina di var ok? Hvorfor vil du ikke?"
Ikke sant?
Jeg hater matchmaking.
De spør hva du ser etter. "Hva er typen din?"
"En med mandelformede øyne? Lys hud? Brun?"
Så vil de kategorisere kvinnene i grupper.
De kategoriserer folk.
Så lager de en liste og gir den til deg.
Så unaturlig. Ikke sant?
Jeg har ingen estetisk type.
Jeg ser mer på økonomisk status.
Min type er "forstadsjenter".
Kvinner som bor i forstedene.
Bare San Lo og oppover. Ok?
Ikke noe annet. De er best!
Har du datet ei forstadsjente? Det er best.
De man spør: "Hva jobber du med?"
"Jeg jobber i familiebedriften."
Forstadsjente.
De som plutselig spør:
"Blir du med på familieferien til Praha?"
Takk. Forstadsjente.
De ordner til og med visum for deg.
"Vi drar i poloklubben. Jeg bruker kortet mitt."
Forstadsjente! Det beste som finnes!
Jeg tuller! For en kødd, hva?
Nei, jeg bare…
Og jeg tar det tilbake.
Nei, jeg liker jenter som bor i forstedene
fordi de har en dusj.
Jeg elsker dusjsex.
Det er grunnen.
Dusjsex er det beste. Flere som liker…
Ingen liker det. Bare meg? Ok.
Ok, greit.
Dusjsex, altså.
Jeg vil ha ekte dusjsex.
Ikke sånn tullete dusjsex i filmer
hvor de kliner i dusjen og ikke drukner…
Vannet strømmer, men ingen drukner. Bare tull, ikke sant?
Jeg vil ha dusjsex der man bytter på å stå i vannet.
Det er det jeg vil.
Den ene bader mens den andre blir kald.
Iskald, ikke sant? "Er du ferdig med sjampoen?"
"Er du ferdig med å skylle ut sjampoen?
Håret ditt er så langt!
Det kan ta lang tid. Mitt tar bare et øyeblikk.
Kan jeg få vannet nå?"
Det er det jeg vil ha.
Dusjsex i filmer er tull. Dytting mot veggen. Faen ta det.
Og det tenner dem.
Det er vondt å bli dyttet mot en vegg!
Har dere blitt dyttet mot en vegg? Vegger er harde.
Det er ikke som å bli kastet i en seng. Ingenting gir etter.
Det er fliser. Det er hardt.
Jeg ble dyttet mot en vegg, slo hodet.
"Jeg hører ingenting.
Fikk jeg hjernerystelse?
Jeg fikk hjernerystelse, ja.
Det er her hjernerystelser begynner.
Jeg må på sykehuset." Ikke sant?
Jeg liker dusjsex. Jeg liker at man vasker hverandre.
Jeg skal tørke ryggen din. Du tørker ryggen min. Ikke sant?
Som når du spør: "Kan du dra ut håret på rumpa mi?
Jeg når det ikke." Det er ekte kjærlighet.
Så jeg elsker dusjsex.
Prøvde øsekar-sex. Ikke det samme.
Det er ikke varmt.
"Det er litt kaldt, er det greit for deg?
Det har stått en stund. Skal jeg koke vann?"
Og du sitter på huk.
Hvorfor er det ikke avslappende å bade i øsekar?
I en dusj står du bare. I et øsekar er alt intenst.
Du skynder deg, for vannet drypper fort.
Du må jage det. "Det er her alt!"
Jeg har prøvd det. Det er ikke det samme.
Fortsatt dusjsex. Det er ikke det samme.
Når jeg er singel, spesielt nå…
Det er annerledes nå. Mange er sexpositive.
Jeg er også sexpositiv.
Jeg prøver å være fordomsfri når det gjelder folks ønsker og lyster.
Ikke sant?
Du vil også møte noen som ikke passer deg.
Noen ganger fungerer det ikke.
Da jeg var singel, datet jeg en, og alt var bra.
Samtalen fløt fint på restauranten, vi hadde god kontakt.
Vi hadde samme film- og musikksmak. Sånne ting.
Vi gikk rundt på senteret.
Vi la ikke merke til at det hadde gått tre timer.
Vi snakket sammen.
Jeg fulgte henne hjem, hun inviterte meg til leiligheten sin.
"Ja! Bra jobbet!" tenkte jeg.
Vi kom til leiligheten hennes. Vi klinte.
Sånn.
Det var forferdelig.
Det er sånn komikere viser klining.
Ellers ser det latterlig ut. Se.
Ikke sant? Det er ikke kult.
Så det er sånn…
Men vi klinte, og etter det sa hun: "Jeg skal bare på badet en tur."
Hun lot døren stå åpen.
Jeg tenkte: "Herregud. Er dette en invitasjon?"
Plutselig sa hun: "Bli med."
Det var ikke noe øsekar der. "Bra jobbet."
Ikke sant? Jeg forsikret meg om det.
Da så jeg dusjen hennes. En regndusj.
Jeg så vanntrykket. Den kunne fjernet flisfugene.
Så sterk var strålen.
Jeg tenkte: "Jeg holder ørene foran den." Det føles godt, ikke sant?
Det er luksusvanntrykk. Jeg var overlykkelig.
Vi klinte i dusjen.
Så knelte hun. "Herregud, hun knelte."
Seriøst, første date, og hun er klar.
Plutselig sa hun: "Kan du tisse på meg?"
Ok. Vi er sexpositive.
Ikke si det er ekkelt.
Noen liker det, og det er ikke noe feil med det.
Problemet er at det ikke er noe man kan påtvinge noen.
Ikke sant?
Problemet er…
Det er en vanskelig situasjon,
for vi er jo i gang. Alt gikk bra.
Vi holdt på, men da hun spurte, måtte jeg avvise henne.
Og da må man være forsiktig. Ikke sant?
For det er frekt å si: "Jeg vil ikke! Jævlig ekkelt!"
Ikke sant?
Du bør være forsiktig.
Men faen, hjernen min jobbet så sakte.
Den gikk i sneglefart.
Stemmene i hodet mitt snakket. "Ok. Vil hun bli tisset på?" "Ja."
"Liker vi det?" "Nei. Det liker vi ikke."
"Hva skal vi gjøre og si?"
"Vi må avvise henne,
men vi må si det nå, for vi har ventet lenge."
"Ok, du må snakke nå. Si noe, Red."
"Jeg må ikke å tisse ennå."
Da sa hun: "Ok."
Men problemet var at jeg skikkelig måtte tisse.
Blæra var en sprekkeferdig vannballong.
Stikker du meg, kommer det noe ut.
Da kommer det litt ut.
Som en vannballong.
Men jeg er en gentleman. Så vi klinte.
Vi hadde sex. Tre ganger.
Vi snakket innimellom. Det var ikke kontinuerlig sex.
Vi snakket litt innimellom.
Jeg visste hva hun ville i karrieren, hva som frustrerte henne.
Eksen hadde en slange. Jeg visste alt.
Etter tredje runde snakket vi mer. Vi hadde en lang samtale etter sex.
Til slutt måtte jeg si farvel.
"Det har vært en flott kveld. Tusen takk."
Så lukket hun døren.
I det øyeblikket låsen gikk igjen, løp jeg fort til heisen.
Jeg trykket raskt på ned-knappen.
Tenkte at heisen gikk fort om jeg presset den.
"Jeg trenger deg nå, heis."
Jeg satte meg i bilen. Skyndte meg til nærmeste bensinstasjon.
Jeg urinerte voldsomt mye.
Tisset mitt ville ha tatt verdensrekorden om Guinness rekordbok var der.
"Wow, det er mye."
Trykket var sterkt.
Saken er at da jeg kom dit,
gikk jeg rett på toalettet
og stakk tommelen i bekkenet.
Jeg ble skadet fordi jeg brukte belte.
Det er så ille når du virkelig må tisse og har belte på.
Jeg trakk ned buksene og penisen… Dette er buksene.
Dette var penisen med en gang den var fri…
Som en brannslange.
Jeg prøvde å gå bakover.
Du tisser fra logoen.
Steph Curry! Ikke sant?
Det er langdistanse allerede. Jeg tisset så mye.
Det tømte toalettet.
Så mye og så sterkt.
Og jeg var ikke ferdig.
Jeg fylte det igjen. Så trakk jeg ned som vanlig etterpå.
Hvis dere vil vite den detaljen.
Det var akkurat det som skjedde.
Så jeg tenkte:
"Hvordan havnet jeg her? Hva faen skjedde?"
Jeg så meg tilbake.
Det var som om hun lurte meg.
Da vi var på restauranten,
sa hun: "Tre mugger med fersken-iste."
Tre mugger med fersken-iste?
Så drakk jeg alt. Vi gikk, hun hadde en vannflaske.
To liter. "Vil du drikke?" "Ja, det vil jeg."
"Du er omtenksom."
Den største drinken på Taters da vi så en film.
"Jeg kan ikke drikke opp."
"Root beer. Greit."
Jeg burde ha skjønt det. Hun planla det.
Seriøst, jeg visste det ikke.
Når folk hører historien, spør de:
"Hvorfor måtte du til en bensinstasjon?"
"Etter sex burde du ha tisset der."
Jeg sa at jeg ikke måtte tisse.
Da kan jeg ikke plutselig si: "Jeg må tisse."
Hvis jeg tisset der, hadde hun kanskje gjort noe.
Kanskje hun hadde kommet løpende.
Og plutselig…
Jeg vet ikke. Drikker de det?
Jeg vet ikke hva de gjør. Samme det, ikke sant?
Derfor gjorde jeg det ikke. Det er tøft.
Jeg har møtt så mange som… Jeg kan ikke forklare det.
Jeg kink-shamer ingen,
men noen kinker er veldig rare.
Som under pandemien.
Hvem var singel under pandemien? Fy søren. For en prøvelse.
Alle hadde sex via en chat.
Vi gjorde det der. "Jeg drar ned buksene dine."
"Jeg tar ut penisen, som er 23 centimeter."
Det er vanskelig, ikke sant?
Og uttrykket er så stygt. "Cybersex."
Cybersex.
Ikke sant? Det er ikke sexy.
Det er som når du snakker med en kvinne.
"'Blir det cybersex?" Det er ikke elegant.
"Skal vi gå på Zoom-rommet?
Jeg har premium.
Vi har mer enn 40 minutter.
Det har ubegrenset tid."
Ikke sant? Det er rart.
Jeg skjønner det ikke.
Jeg pleide å chatte med en. Hun sendte nakenbilder.
Sender noen her nakenbilder?
Ikke? Ok.
Så hun sendte nakenbilder.
Jeg sa selvsagt: "Wow, du er sexy", sånne ting.
Så sa hun:
Kan du ta en cum tribute?
Ok, det er to…
De vet hva det er. Andre bare later som.
En cum tribute er når partneren din sender nakenbilder,
og de forventer at du skal onanere.
Og så ejakulerer du på bildet.
Så tar du et bilde av det, sender det, og det tenner hun på.
Jeg vet ikke hvorfor, men sånn er det.
Ikke sant? Jeg synes ikke det er rart.
Det er bare at denne kinken er veldig logistisk utfordrende.
Fordi du forventer at den du sendte nakenbilder til
har en printer.
Ikke sant?
Logistisk utfordrende.
Klokka tre på natten: "Jeg vil at du kommer på bildet."
Ikke sant?
Jeg har ingen printer.
Print det et annet sted.
Har du printer hjemme, er det vanligvis en familieprinter.
Du må banke på.
"Pappa. Er du fortsatt våken?
Jeg må bruke printeren. Jeg sendte det på e-post.
Jeg trenger det i A3. A4. Ja."
A3 krever en stor printer.
Og om du ikke har en printer? Skal du gå til en butikk?
Skrive det ut der? Det går ikke.
Da må man gå med hettegenser.
"Skriv ut dette, takk."
"Hva er det?" "Et bilde."
"Lommebokstørrelse? A3?
Hvilken størrelse? Å, nakenbilder!
Matt eller glanset?
Hva er dette? Nakenbilder? Er dette til en cum tribute?"
Cum tribute. "Vil du ha det laminert?
Hvis det er laminert og du kommer på det,
og du ikke liker hvordan sæden ser ut,
tørker du den av.
Og gjør det igjen. Ikke sant? Du trenger ikke komme tilbake hit.
Vil du ha en gjennomsiktig mappe?
Hvis du har mange partnere. Flere nakenbilder.
Da ejakulerer du én gang og bare bytter bildene.
Da kan du plassere dem der du vil.
Om du har mye sæd og ikke vil la det gå til spille.
Det skjer kanskje ikke igjen.
Bare bytt bilde, ikke sant?
Da kan du sende det til mange! Ikke sant? En mappe."
Det er veldig logistisk utfordrende.
Så jeg skrev: "Sorry, har ikke printer."
Hun sa: "De fleste gjør det på telefonen."
På telefonen?
På mobilen min. Jeg bruker den til jobb.
Hva om jeg mister den i ansiktet dagen etter?
"Faen, jeg kom på denne i går."
Ikke sant?
Og hva om det ødelegger mobilen min?
Hva sier jeg til reparatøren?
"Hva skjedde med den?"
"Den er bare ødelagt."
"Hva er dette? Cum tribute?
Du burde hatt herdet glass.
For å beskytte den.
Jeg skal vise deg. Denne har herdet glass.
Jeg kom på den fire ganger i går. Ikke noe problem."
Ikke sant?
Og helt ærlig, greit.
Hvis du ejakulerer på mobilen.
Hvordan tar man et bilde av det?
Du banker på hos faren din igjen. "Er du våken? Få låne telefonen.
Jeg skal bare ta et bilde. AirDrop det til meg."
Ikke sant?
Men jeg har faktisk en historie.
Første gang det skjedde, ble jeg så opprømt.
Jeg ejakulerte på mobilen, men hvordan skulle jeg ta bilde av det?
Jeg sa: "Å, faen! Hva skal jeg gjøre?
Det var morsomt, jeg så speilbildet mitt.
Speilbildet mitt mens jeg løftet laptopen.
Photo Booth var åpen.
Så snur jeg webkameraet mot…
Håper det ikke er ekte, men det skjedde faktisk.
Hun var fornøyd. "Wow, dette ser bra ut."
Selvsagt har den herdet glass.
Wow.
Veldig uanstendig.
Filippinere liker uanstendighet.
De andre som sto her før meg,
de spiller også på uanstendighet.
Fordi vi teknisk sett er undertrykt som nasjon.
Vi er en katolsk nasjon. Veldig undertrykt.
Og jeg snakker alltid om den ekte filippinske opplevelsen
i settet mitt. Jeg føler at jeg representerer oss godt.
Jeg representerer det som virkelig skjer, eller jeg snakker om det.
Hvis du har sett det før, snakker jeg om religiøse vitser noen ganger,
livet som singel på Filippinene, livet til feit på Filippinene.
Og jeg synes det er fint
å ha Fil-Am-komikere som representerer oss,
men de representerer ikke den ekte kulturen her på Filippinene.
Det vet dere vel? Derfor kjemper jeg for det.
Ikke bare jeg.
Et helt standup-miljø er på vei opp på Filippinene.
Takk, Comedy Manila. Hvis dere ser på det.
Ja, det er mange filippinske standup-komikere
som deler historier om kulturen sin,
om oppveksten.
Så når dere ser på showene,
kan dere kanskje relatere fordi kulturen er relaterbar.
Som med meg, mange feite, kjekke kjenner seg igjen.
Sånn. Derfor er det en del av settet mitt.
Folk spør: "Spøker du om religion? Er det ikke krenkende?"
Det er en del av kulturen. Jeg prater om oppveksten som katolsk gutt.
Katolsk skole, katolsk oppdragelse.
Jeg har ikke noe imot den katolske kirken.
Jeg synes den er fantastisk. Så kul. Ikke sant?
Jeg husker fortsatt alle kirkesangene.
Kirkesanger er vakre.
Selv om jeg ikke går på messe lenger, er jeg glad i dem.
Bestemor fikk meg til å forlate kirken.
Hun tar meg ikke med til kirken lenger fordi hun sier at jeg tilber for intenst.
Jeg blir revet med.
Jeg tilber for hardt.
For sangene er vakre.
Pris jordens herre
La hjerter fulle av glede prise
Å ja
Klimpre på gitarene til musikken
Med orgel og trompet, fryd dere
"Er det en trompet?" Ikke sant?
Da sa bestemor… "Kom deg ned.
Hvorfor står du i setet ditt?"
Jeg gjør dette i kirken. Og det er ikke lov!
Det er ikke lov å tilbe lenger.
Du bør tøyle din tilbedelse. Jeg er uttrykksfull, og det er ikke lov.
Vi har vakre kirkesanger.
Vi kan ikke boppe til dem. Hvorfor ikke?
"Pris jordens herre" er Filippinenes "Bohemian Rhapsody".
Men vi kan ikke gå bananas. Man kan ikke bli revet med.
Noe av det jeg liker best, som katolikk, er Visita Iglesia.
Ikke sant?
Biltur med familien, ikke sant?
Du får smake på forskjellige typer is fra ulike steder på Filippinene.
"Dette er Bulacans is."
"Dette er Lagunas is."
Sånne ting. Det blir man glad av.
Det beste jeg vet er å lese alterbøker.
Ikke sant? Korsets stasjoner.
Min favoritt.
Så nektet mamma meg det,
fordi jeg ga karakterene "stemmer".
Men tar jeg feil?
Bør Pontius Pilatus og Maria Magdalena ha samme stemme?
Syns dere det?
Bare én monoton stemme hele tiden?
Kan det ikke gjøres med…
Er det feil av meg å gi dem motivasjon?
Jeg gir dem bakgrunnshistorier og egne stemmer.
Jeg er skuespiller.
Jeg opptrer. Jeg er kunstner.
Gud ga meg dette talentet, men jeg kan ikke bruke det?
Er ikke det rart?
Hvorfor får jeg ikke lov?
Så på vår siste Visita Iglesia,
sa jeg til mamma: "Bare én stasjon.
Vær så snill, bare én stasjon.
Herregud, bare én."
Hun sa: "Greit. Men lager du de stemmene,
kutter jeg av deg ballene."
Ja, sånn er moren min. Hun sa det i kirken.
Helt vilt. Ikke sant?
Så hun ga meg boken. Stasjon 11.
Den er fin. Solid.
Jesus ble korsfestet på korset mellom to tyver. Tre karakterer.
"Dette kan jeg bruke."
Jeg tenkte: "Skal jeg bare lese,
eller skal jeg gjøre det jeg er plassert her for å gjøre?"
Så jeg så tre karakterer.
Da det endelig var min tur,
så jeg: "Jesus ble korsfestet mellom to tyver,
og en av tyvene sa:
"Er ikke du Jesus Kristus?
Hvorfor bruker du ikke kreftene dine
og får oss ned herfra?"
"Hold kjeft!
Hold kjeft!"
Nå var moren min allerede hos en annen familie.
Hun var på stasjon tre igjen.
"Denne jævla ungen. Ubrukelig."
Hun tok stasjonen på nytt.
Ikke sant?
"Hold kjeft!
"Han…
Han er uskyldig. Vi er ekte tyver.
Han er uskyldig.
Jesus!
Husk navnet mitt når du ankommer Paradis."
"Ja, mabuhay, bror.
Jeg glemmer deg ikke." Uansett, tusen takk, folkens!
Kjemp for drømmene deres!
Tekst: Anette Aardal