Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NA ROBU
Kaj je?
No... Kaj je?
Si ga dojila? -Ja.
Si? -Noče.
Prekleto, Nico.
Kaj je? -Hladno je.
- Zakaj je okno odprto? - Zataknilo se je, ljubica.
Ta hiša razpada.
V redu je, dobro je.
María, zdaj ga ne boš popravila.
Mary, ljubica.
1. POGLAVJE
KER SE ČRTA, KI LOČUJE LUCIDNOST OD TEME, ŠE NI ZARISALA.
Zapomnite si, pomembno je, da vse povemo.
Česar ne povemo, ne obstaja, mame.
Včasih čutimo marsikaj,
pa tega ne razumemo.
Ali preprosto
ne najdemo izraza za to.
Zato molčimo. Raje molčimo.
Včasih nam zmanjka samozavesti.
Bojimo se povedati, govoriti. Stvari imenovati s pravim imenom.
Poiščimo nekoga, ki mu lahko vse to pojasnimo. Vprašanja?
Imate kakšna vprašanja?
Oprosti.
- Oprosti, vprašanje imam. - Povej?
Pravkar je bruhal.
Pogosto bruha. Najmanj po vsakem dojenju.
Živjo.
Nico.
Oprosti, vem, da delaš.
Spet je bruhal.
Kot ti in pediatrinja. Da je normalno.
Ampak meni se ne zdi normalno, da ves čas bruha.
Mislim, da reagira na moje mleko.
Skrbi me, Nico. Najmanj po vsakem dojenju se zgodi.
V redu. Kdaj prideš domov?
Nico, Nico.
Vem, da delaš, ampak...
Vrana je priletela v stanovanje.
Prisežem.
Ne vem, ali je odletela.
Eric je dobro. Spi.
Pa če ni odletela?
Če ne boš popravil jebenega okna...
Sranje.
Ljubica, tisto s papirji se bo malce zavleklo,
ampak pred koncem leta grem na porodniško.
Ne morete vzeti stažista?
Stažista, ljubica?
Ne, ne.
Stažista...
Ljubica, govori z njim. Daj, govori. -Ne, ne.
Karkoli, vseeno je. Itak te ne razume.
- Ne mara sedeža. - Pa mu reci: "Ta sedež je grozen,
- ampak ti bo pomagal pri refluksu." - Primi ga.
Utrujena sem.
Greva v sedež. -Ne mara ga.
Mara.
Dajva te v sedež.
Koliko časa bo trajalo? Šest ali sedem mesecev?
Si preverila stanovanje, ki sem ti ga poslal?
Nico, vzemi ga v naročje.
Ja, dobro je, ampak malce presega najin proračun.
No...
- Si ga vzel? - Se bo že uredilo.
Kaj se greš?
Vzemi ga v naročje.
Pridi.
Bi malce utišal glasbo? -Ja.
... poskušal se je ubiti pred grozoto, ki...
Dobro je, ja.
Vse je trajalo približno dve uri, ampak je konec.
Domnevno detomorilko, Francozinjo Alice Espanet,
so izpustili v spremstvu policije in njenega odvetnika,
da bi ponovno dala izjavo na preiskovalnem sodišču.
Oče otrok še ni obtožen
in ne vemo, ali bo dal izjavo...
Vroče je, draga. Ugasnil bom.
...ali bo to razjasnilo motiv za ta dvojni umor.
Francozinja Alice Espanet zadnjih pet let živi v Barceloni.
Mnogi se sprašujejo, kdo je osamljena, odtujena, ampak vljudna soseda.
Nora ženska.
Omleta!
V tem mestu je rodila dvojčka, ki bi imela jutri deset mesecev,
če ju ne bi lastna mama utopila v kadi.
To sta žrtvi tragedije, ki je pretresla mirno četrt Matadepera.
2. POGLAVJE
O, LJUBI, KAKO SI PRIŠEL SEM?
O, ZARODEK, TUDI V SANJAH SE SPOMNIŠ SVOJEGA POLOŽAJA NA KRIŽU.
Nič mu ni. Brezhiben je.
Samo manjši refluks.
To je povsem normalno, ko so tako majhni.
Verjemi, s tvojim mlekom je vse v redu.
Ne obstaja nič, s čimer bi preprečili refluks?
Brala sem, da je treba včasih zapreti pilorus.
V primeru pilorične stenoze že, ampak k sreči tu ni tako.
O tem sva že govorili. Zelo zdrav otrok je.
Lahko ga oblečeš.
Sranje.
Živjo.
V isti skupini za dojenčke sva. Ana sem. -Živjo. -Živjo.
Ona pa je Gabi.
Si María Aguirre, ne?
Ja.
Tvoja oboževalka sem. Totalna.
- "Inventar"? Čudež. - Ojej, hvala.
Zelo mi je všeč. Vse so mi. Očarana sem. Kratke zgodbe, vse.
Jezus, hvala.
Ni za kaj.
Komaj čakam, da povem Franu.
Grem... -Ja.
Kaj kupuješ?
Okno se ne zapira dobro, pa ga bom poskusila popraviti.
Jaz sem prišla po zadevice, ki jih daš v vtičnico, da otroka ne strese.
Nočem pozabiti na to. Vse mogoče se lahko zgodi.
Ne vem, kaj mi je. Odkar se je rodila Gabi, povsod vidim nevarnost.
Ko vidim risalne žebljičke, pomislim, da jih lahko pogoltne. Bog ne daj.
Že dolgo razmišljam o tem.
Nedavno sem izvedela, da se je prijateljici moje prijateljice utrgalo
in je utopila svoja otroka.
Ubila ju je.
Dobro jutro. -Zdravo.
Gotovo piše v enem od teh časopisov.
Zelo zanimivo.
Se vidiva v skupini? Zadnjič te ni bilo.
- Iskreno, dvomim, da bom še prišla. - Res? -Ja, dobro sem.
Eric je dobro. Oba sva dobro.
Super.
Me veseli, da sta dobro. Jaz bi se včasih najraje obesila.
María, kako si?
Sram naj te bo. Zadnjič samo tebe ni bilo.
Zakaj ne odgovoriš na sporočila? Napiši kaj, prosim.
Kdaj bomo spoznali Erica? Še nobene slike nam nisi poslala. Poljub.
POŠAST MATADEPERE
FRANCOZINJA UTOPILA SVOJA 10-MESEČNA DVOJČKA V MATADEPERI
DETOMORILKA IZ MATADEPERE SE JE PO UMORU SVOJIH OTROK POSKUŠALA UBITI.
VZOREN MOŽ? MOŽ DETEMORILKE PODPIRA ŽENO
ALICE ESPANET ZASLIŠANA ŠE DRUGIČ
RAZLOGI ZA GROZEN ZLOČIN ŠE NISO ZNANI.
"MISLILA SEM, DA SPITA," PRAVI MLADA VARUŠKA.
"NI MARALA BITI SAMA".
"DELOVALA JE KOT NORMALNA MATI."
DETOMORILKA JE OTROKA ZAVILA V BRISAČO, POTEM KO JU JE UTOPILA
V KADI.
Nico, oprosti.
Bi lahko prišel domov?
Takoj, prosim.
Ljubica, glej. Najprej odpreš vročo.
Ko se ogreje, prehajaš med vročo in hladno.
Ne moreva nekoga poklicati, da bi preveril pipo?
Ne morem iti dve uri prej iz službe, da bi kopal Erica.
Pa pojdi na porodniško.
V redu, ljubček. Kje je brisača?
Prosim. -Za tabo je.
Odlično.
Tako. Čista sva.
Zelo si čeden. Plenice za noč?
- Tu v... - Ljubica, kako je razmetano.
- Od kdaj si tak čistun? Tu so, Nico. - Pusti, v redu je.
V redu je, te bom vzel.
Hopla.
Glej, no.
Glej, kaj je naredila mama. Vidiš, kako se znajde?
Odlično. Neverjetno.
Vsaj zaprto je.
Ja, ja.
Pravzaprav bi lahko malce zmanjšala gretje.
Ni plače, ki bi lahko poravnala te stroške.
Pridi, srček.
Srček mali.
Nico...
Če zdaj vzameš porodniško, bo Eric z obema.
- To je najbolje zanj. - Saj bom vzel porodniško.
Ko bom lahko. Zdaj ne morem. Nisem sam.
Raziskovalna ekipa smo. Če delo ne bo uspelo,
ne bo dobro ne zanje ne zame.
Pravzaprav, ljubica, tudi za naju je.
Med drugim zato, ker ne bova mogla niti sanjati o večjem stanovanju.
Nočem se seliti, Nico. Jebenti! Ne razumeš?
Ljubica...
Je kaj narobe?
Povej mi.
Je še kaj razen refluksa?
To z refluksom me skrbi.
Trenutek.
Kaj je? Tu sem.
Mama mi nekaj govori, Eric.
- Sama sem in... - Trenutek. Poslušam te.
Včasih... -Ja?
Eric. -Ni važno.
Ne, nadaljuj.
Mary, ni tako strašno, ljubček.
Kaj se dogaja?
Kaj je s tvojimi prijateljicami?
- Kako to misliš? - Zakaj se ne družiš z njimi?
Zabavaj se malo, pojdi plesat. Obožuješ plesati.
In pojdi hodit. To si oboževala.
Se spomniš neskončnih sprehodov, ko si pisala roman?
Ne? Ni tako, mali?
Dobro.
Hvala.
ZAPEČATENO
Ko je bila moja hči stara 14-18 let, je trikrat zbežala od doma.
Ko je postala polnoletna, se ni več vrnila.
Od takrat se nisva videli.
Nisem spoznala vnukov. Ne morem reči, da mi je žal za njiju,
ampak ja, čutim grozo te geste
tako kot vsakdo.
Seveda.
Kakšna je bila mlada Alice?
Ni hotela živeti z nama.
Do mene je bila zelo napadalna.
Mislim,
kot vsi najstniki.
Ampak za to nisem kriva jaz. Kot mama sem naredila vse.
Ne morem biti žalostna zaradi vnukov, ker ju nisem spoznala.
Žal pa mi je nje.
Žal mi je Alice.
Kaj mislite, zakaj je naredila nekaj tako groznega?
- Ju utopila... - Zakaj bi Alice utopila otroka?
Kaj jo je pripeljalo do tega? Nekaj se moralo zgoditi.
Ja...
Ne vem.
Vem, da si je moja hči želela otroke.
Morala je iti
na umetno oploditev
na kliniko "Life".
Zapomnila sem si ime, ker "life" angleško pomeni življenje.
To se mi je zdelo čudno, kajti ko sem bila mlada,
sem takoj zanosila.
María...
Kakorkoli že, imeli ste odnos s hčerko. -María...
Seveda, moja hči je.
To sem tudi mislila. -María.
Močno si se osredotočila. Kaj gledaš?
Nič.
Kaj je?
Nič.
María...
Mogoče ni nič, ampak bral sem, da...
Menda...
Če z dojenčki ne govoriš,
se trikrat bolj mučijo, da bi se naučili govoriti.
Po svoje se jim razvoj upočasni.
Zlasti če jim mama ne govori.
So primeri, ki so precej...
Ja.
Govori mu, ljubica.
Reci mu kaj.
Karkoli. Ni važno.
Ti je to čudno? -Ne.
Ja?
Reci mu...
Ljubček, rada te imam.
Srček.
Daj, poskusi.
Prekleto, Nico, zdaj je miren.
V redu. Spat grem. Prav?
V redu.
Lahko noč.
Žal mi je.
Obljubim, da bom odslej boljša.
3. POGLAVJE
PRAVIJO, DA IMAJO ŽENSKE BOLEZEN "V TREBUHU".
IN RES, V NJEM SKRIVAJO SOVRAŽNI ELEMENT:
TO JE VRSTA, KI JIH RAZJEDA.
Ste pripravljene za ples?
Ste? -Ja.
Oprosti. -Ja?
- Veš, zakaj Ana ni prišla? - Katera Ana?
Ni važno.
Prepustimo se ritmu tolkal,
ki je zelo podoben našemu pulzu.
Zelo dobro poznajo ritem vašega srca.
Znan jim je. Plešimo. Začnimo.
Kar zaprite oči. Gibljite se. Delajte, kar hočete.
Bistveno je, da se počutite svobodne. Poslušajmo glasbo.
Povežimo se z njo.
Vdihnimo glasbo.
Tako. Zelo dobro.
Naj vam ne bo nerodno.
Pustite, da vas glasba prežame.
Začutimo jo.
Tolkala nam dobro denejo.
Povežejo nas z nečim plemenskim, skupinskim.
Kar zamižite. Začutite svobodo.
Začutite svobodo, mir.
To je trenutek povezovanja z njimi.
Najpomembnejše je, da vdihnemo vse.
In resnično začutimo povezavo.
To je nekaj prelepega, zelo posebnega v tem trenutku.
Gibljimo se. Začutite svobodo. Ne sramujte se.
To lahko počnemo tudi doma.
Pomagalo nam bo, da se spoznamo...
Ko se počutimo nepovezani...
Oprosti, ga lahko za hip primeš? Samo da...
Tako. -Ja.
Hvala.
Da se spoznamo...
Halo?
Ja, jaz sem.
Dobro, hvala.
Za kateri roman je to?
A, za moj roman.
Najlepša hvala.
Ja, zelo vesela.
Aha, vi ste me klicali.
V redu. Nisem bila pozorna na mobi.
Ja, seveda.
V redu, čakam na e-sporočilo.
Najlepša hvala.
Lep dan. Nasvidenje.
Mama?
Ja, oprosti, vem, da si zasedena, ampak...
Dobila sem nagrado.
Ja, zelo vesela.
Ja.
Greš lahko z mano?
V redu.
Ja, ja, pustila te bom. Samo to me je zanimalo.
Ja.
Ja, Eric je dobro. V redu.
Dobro, ja. Se slišiva.
Ja, Eric je dobro. Adijo.
Nagrado Rayuela za leto 2024 smo se odločili podeliti
Maríji Aguirre za roman "Inventar".
ALICE V NAGLICI NI TAKOJ OPAZILA ANGELE.
DOJENČICA SE JE OBRNILA, PADLA S POSTELJE IN Z GLAVO UDARILA OB TLA.
ANGELINA LOBANJA
SE JE RAZPOČILA KOT LUBENICA
POD REZILOM NOŽA.
ONA JE KRIVA.
ALICE JE TISTO NOČ SANJALA, DA SE JI JE ODPRL ŠIV CARSKEGA REZA.
Jebenti.
Kaj je?
María? Živjo.
María, tu Ana iz skupine. Mi odpreš vrata, prosim?
Res moram lulati.
Ojej, sanjska knjižnica.
Super je. Komaj čakam, da povem Franu.
Mimogrede, čestitam za nagrado.
Hvala. -Več kot zaslužena.
- Kopalnica je tu. - V redu, hvala.
Pišeš?
No...
Vidim, da ni lahko.
Pogrešaš to?
Iskreno, ja.
Si črpaš mleko? -Ja.
S tem moraš biti previdna. Marsikaj se lahko zgodi.
Veš, kaj je mastitis? -Ja.
Veš tudi, kaj je puščava Atacama?
Ja.
Moji prababici Isabel Francisci so zaradi mastitisa
odrezali dojko, ko je prečkala puščavo Atacama.
Drugače bi umrla, ker bi se zadušila z gnojem.
Nekaj let pozneje se je obesila.
Grem... -V redu.
To!
Odlična ideja. Gremo malce na zrak.
Gremo malce ven. Tu je vroče, prepotila sem se.
Obožujem dojiti Gabi.
Zlasti, ko mi joški nabreknejo.
Nekakšno žgečkanje začutim.
Ti ne? -Ne.
Eric ne mara mojega mleka.
Žgečkanja pa niti ne...
Si jo poznala?
Koga?
Prijateljičino prijateljico.
Tisto...
Ja.
Ja, povedala ti bom. Oprostite.
Še dve, prosim.
Zaslužili sva si pivo, ti povem.
Super mi je, ko po dojenju zaspi.
Kakšno olajšanje.
Poglejva, ljubica...
Ja.
Enkrat sva se videli.
Na neki večerji.
Tako davno je bilo, da se ne spomnim več.
Ampak...
- Tvoja prijateljica jo je poznala, ne? - Ona pa. Blizu sta si bili.
Nekaj vikendov sta preživeli v gorski koči njenega fanta.
In ja...
Menda je rada hodila.
Sama je hodila na dolge sprehode.
Oboževala je gore.
Zdaj je gotovo tam.
Ker...
Takoj so jo izpustili.
Sijajnega odvetnika ima.
Veš, kje je zdaj?
V Taüllu.
V Vall de Boíju.
Prijateljica pravi, da ko je Jade rodila,
ni več odgovarjala na njena sporočila.
Alice. -Kaj?
Alice. -Jade.
V mobiju jo imam zapisano kot Jade.
Potem je to druga ženska. -Kaj?
Ja, dva detomora sta bila.
Pravi čudež je, da jih ni še več.
Se ne sprašuješ, zakaj niso smetnjaki polni dojenčkov?
Ne.
Pravi čudež je, da se to ne dogaja.
O, mali...
Kaj mu je?
Bruha? Da vidim.
Se to pogosto dogaja? Pelji ga na pregled.
Hvala. Hvala.
María?
Si dobro?
Pomagaj mi.
4. POGLAVJE
VSTOPITE, OTROCI, VSE BO V REDU.
Četrt je zelo mirna. -Ja?
Resnično.
Kaj je?
Za to ceno je super, ne? Samo 45 minut od Barcelone.
Ni preveč.
Pa tri sobe ima.
Ne bi ti bilo treba pisati v kopalnici. To je velik plus.
Ti je všeč, Eric?
Ti je všeč, draga?
Družinski objem? Hura.
- Gremo nekam za nekaj dni? - Kam? -Ne vem.
Nekam
na morje.
No? -Na delto.
Na delto. Seveda.
Se spomniš tistega poletja?
Sijajno sva se imela.
Tiste hišice...
Neskončna plaža.
Ves čas sva kolesarila.
Kako se je imenovala tista diskoteka?
Oboževala si plesat tam.
"Pošta"? -"Dragulj"?
"Dragulj"? Ja.
Sijajno si zgledala. Boginja. Vsi so te gledali. Kraljica plesišča si bila.
Lepotica.
Spet moraš plesati, Mary.
Moraš se vrniti k plesu.
Kot prej. Kot na delti.
Kdo je največja faca na plaži?
Kdo je največja faca?
Računalnik vzemi.
Medtem ko boš pisala, bom jaz z malim.
Resno? -Ja.
- Daj, gremo na delto. - V redu. -Ja?
María.
Čakaj naju.
Kam greš?
Zakaj si tako daleč?
Tu sem.
Kaj je?
Ne vem.
Mogoče je lačen. -Ja.
Po stekleničko grem.
Bruhal je.
- Močno je bruhal. - Samo trenutek.
- Gremo k svetovalki. - Ne, María.
Mary.
- Obula se bom, pa gremo. - Res je močno bruhal.
- Obleci se, prosim. - Ne, ni treba.
- Vzemi jakno in gremo. - Ljubica, hej.
- Lije kot iz škafa. Ne... - Obleci se.
Še nihče ni umrl zaradi bruhanja.
- Si videl to? Pusti me. - Normalno je.
Ni normalno, Nico. Kolikokrat ti moram še reči?
Nekaj mu je. Ne vidiš, da ni normalen?
Ni dobro. Poglej ga.
Tisočkrat sem ti rekla. Mar ne vidiš?
O čem govoriš?
Sita sem tega, da me ne poslušaš.
Gremo k svetovalki, prosim.
Kaj se dogaja? Urgenca?
Tretja vrata levo. Dr. Gómez.
- Je zmanjkalo elektrike? - Čakamo, da vidimo, kaj bo.
Ja. Ne, jaz lahko.
Načrt ni spremenjen. Pozneje ti pojasnim.
Lahko zdaj.
Seveda. Brez panike. Vse je v redu.
Dobro.
Poklical te bom. Ali ti pozneje pokliči mene.
V redu. Adijo.
Ne gremo na delto, ne?
Ne.
Po tistem včeraj sem razmišljal,
in iskreno...
Ne gre se mi.
Zdaj.
Pa tvoji sprehodi z Ericom?
Pa moj roman?
Še slabih devet mesecev porodniške imaš.
Lahko poiščeva jasli, če hočeš. Tako si boš odpočila in lahko pakirava.
Zdi se, da se nočeš seliti.
Manjka nam soba za Erica.
Eric nima sobe.
Kot da ne razmišljaš o tem.
Oprosti. Živjo. Povej.
V redu. Bomo zdaj to opravili?
Ja... -Nico, če moraš iti, pojdi.
Boš dobro, ne?
Prav imaš, Nico.
To stanovanje je majhno.
Boš kavo, preden greš?
Ja.
Ja? -Ja.
- Skuhala ti jo bom, ljubi. - V redu.
Nico. -Ja?
Si že rezerviral delto?
Ja, odpovedati bo treba.
Škoda, ne?
Ja, verjetno bova dobila pol denarja nazaj.
Kar je, je.
Lahko bi šla sama, ne?
Na delto, mislim.
Me slišiš?
María, Eric je še majhen.
Mislila sem iti z Ericom.
- Samo vidva z Ericom? - Ne, ne.
Ne, sama. Z Ano.
S katero Ano?
S tisto, ki je prebrala moj roman.
Ja. -Supermama je.
Veliko mi pomaga z Ericom.
Lahko grem?
Ja.
Ampak...
Si prepričana?
Ja.
Mislim, da bi mi prišlo prav.
Nekaj dni.
Vedno to praviš, ne?
Svež zrak.
Sprehod.
Druženje s prijateljicami. Pisanje.
In tako...
Ko se vrnem, bom bolje.
Dobro bom.
Malce sem ljubosumen.
Ja. -Seveda.
Lepo se imejte. -Ja.
Bo šlo vse noter?
Ja. Hvala.
Odlično.
Greva?
Se vidiva, ljubica. Pošlji slike.
Zabavajte se. Uživajte. Sporoči, ko pridete.
Potrebuješ pomoč?
Si María, ne?
Me veseli. Jaz sem Fran.
Ana je nora nate. Ves čas govori o tebi.
Brez dvoma je tvoja največja oboževalka.
Poklical jo bom. Trenutek.
Ana, ljubica, obisk imaš.
Živjo.
Ana.
Ana, zate je.
María.
Kaj pa ti tu?
Kako je mali?
Glej lepotca.
Tako je lep. Kako si?
Na dolgo vožnjo grem.
Težko bi zmogla sama z Ericom.
Ja. -To mi ni všeč. -Normalno. Meni tudi ne bi bilo. Grozno.
Ja, no... Že veš, da...
Veš, kakšen je. Dvomim, da ti bo povzročal težave.
Karkoli bo, mi sporoči.
Ampak pokliči mene. Nico je zadnje čase zelo zaseden.
Nočem ga motiti brez razloga.
Ja, ja.
Adijo, ljubica. -Adijo.
Srečno.
Vsa moja družina je doma. In včasih si želim biti sama...
Greš zaradi knjige?
Trudim se. Nisem še prepričana.
O čem govori?
Ne, ne povej mi. Mislim, da že vem.
Po svoje sem čarovnica. Marsikaj uganem.
Res.
Bo dojenček ostal?
Kdaj ti ga vrnem?
Boš prišla ponj? Kako bova to izpeljali?
Sporočila ti bom.
Mogoče jutri?
Ja, ostal bo, ljubica.
Zdaj mi boš morala pomagati pri obeh.
Previdno.
Tako.
Primi ga, kot sem ga držala jaz.
Tako.
Pazi.
ALICE JE POTEM, KO JE ZMANJKALO ELEKTRIKE,
VLEKLA PO HIŠI DOLGO SENCO KRIVDE.
NEIZBRISNI MADEŽ, KI SE JI JE LEPIL ZA NOGE
KOT REP ČRNE, SEDEMKRAT VEČJE TANČICE,
OD KATERE NI MOGOČE POBEGNITI.
Oprosti.
Živjo. Soba 219.
Vprašanje imam... Koliko ljudi živi v Taüllu?
200 ali 300.
Koliko pa je hiš?
Okoli 60.
Veš, kje je hiša Alice Espanet?
Ne.
María, kako je? Pozno je.
Ste že prispeli?
Kako je mali? Je vse v redu? Sporoči, kako si.
Reci kaj.
Živjo. Oprosti, malce se je zavleklo.
Zdaj smo tu. Eric spi. Vse je v redu.
Bolje, da se slišiva jutri.
Poljub. Lahko noč.
María...
Nič...
Eric se zbuja malce vroč.
Rdeča lička ima in... Revček.
Močno se poti.
No, samo, da veš.
To se pogosto zgodi, ko je otrok ločen od mame.
Poljub.
Srednjeveški bestiarij.
Ti je všeč?
Čudne živali, ne? -Ja.
Tedaj niso vedeli, kako zgledajo,
zato so jih slikali tako. Najbrž so povezali tisto, kar so vedeli,
kar so jim povedali in lastno domišljijo.
Zgledajo kot pošasti. -Mama.
Mama, pridi.
- Moramo postaviti vola. - Že grem.
Alice?
Vrana.
Ne bi je smela spustiti noter.
Piši, María.
Alice je sovražila biti sama.
Kajti ko je bila sama,
so jo prevzele najmračnejše misli.
Vztrajna misel, ki se ponavlja in za trenutek prepriča,
da ni mogoče nadaljevati.
TU SVA, TI IN JAZ. VIDIM TE. ME TI VIDIŠ?
ALICE, JADE, ZAKAJ SI TAKO KONČALA?
NEMIRNA DUŠA, VEČNA KAZEN.
ŽENSKA, KI IHTI IN TAVA NAOKOLI.
NESKONČNE SOLZE,
KI DODAJAJO VODO VODI.
Mary.
Nobenih slik, punca? Ste dobro?
Povej kaj. Prosim. Sicer me bo skrbelo.
Jutri, ko prideš, se oglasi.
Tako. Prav? Pogrešam te. Adijo.
POTEKA PREISKAVA:
MATI ARETIRANA PO TRAGIČNI SMRTI TREH OTROK
POŠAST IZ MATADEPERE
ZA ANGELO IN ALEXA. POČIVAJTA V MIRU.
Jebenti.
María, oglasi se že, prosim.
Klical sem v hotel, pa so rekli, da niste prišli.
Nisi bila tam. Torej...
Kje si, jebenti?
Reci, da je Eric dobro. Povej kaj. Pokliči me. Takoj me pokliči.
Nočem motiti,
ampak oglasi se, ko boš lahko, prosim.
Še vedno ima vročino. Na urgenco ga peljem. Poljub.
Hvala.
ALICE, IME MI JE MARÍA. NE POZNAŠ ME.
AMPAK DNEVE SI BILA V MENI.
NEPRESTANO TE IŠČEM, NE NAJDEM TE.
RADA BI VEDELA,
KAKO PREČKAŠ MEJO?
KJE JE MEJA MED LUCIDNOSTJO IN TEMO?
ZAKAJ SI JU UTOPILA, ALICE?
María, zakaj se ne oglasiš, prekleto?
Kaj vraga se dogaja? Kje si?
- Vračam se v Barcelono. - Od kod?
Vročino imam. Najbrž imam mastitis. Bolna sem. -Kaj? Kje si bila?
V Vall de Boíju.
Kaj vraga si počela tam, María?
Nič...
Pošlji mi sliko Erica. Hočem ga videti. Takoj.
- Vozim. - Pa se ustavi.
Zlati če imaš vročino. Pošlji mi Ericovo sliko. Takoj. -Ne morem.
María, takoj mi pošlji Ericovo sliko.
Nisem z Ericom.
Kaj si rekla?
- Nisem z Ericom. Z Ano je. - S katero Ano?
Z Ano iz skupine.
Kaj vraga počne z Ano?
- Kaj se dogaja? - Na urgenci sta.
Na urgenci? Čakaj, María, ne razumem.
- Zakaj je Eric na urgenci? - Naravnost tja vozim.
María...
Odpovedal bom stanovanje.
Ostala bova brez denarja, ampak...
Mislim, da bova dolgoročno prihranila.
Z neko punco sem govoril. Kolega jo je priporočil.
Pomagala ti bo z Ericom.
V redu?
Dokler ne bom mogel vzeti porodniške.
Sem ga jaz polomil?
Gotovo sem naredil napako.
Nekaj sem spregledal.
Sem kaj zakrivil? Kaj sem naredil?
Grem po kaj za pod zob. Boš kaj?
V redu.
Nico.
Nico...
Kaj je?
María, ne sesuj se. Prosim. Eric te potrebuje.
Vroča si.
Jaz...
Samo...
Žal mi je.
Samo...
Velikokrat si to zaželim.
Velikokrat.
Želim si, da bi umrl.
Rada bi, da umre.
Želim si, da se ne bi niti rodil.
In to je grozno. Nico, grozno je.
EPILOG
MAME NE PIŠEJO. MAME SE PIŠEJO.
María, kako si?
Pravkar sem srečala Carlo.
Rekla je, da pride v petek.
Torej nas čaka super zabava. Poljub.
Na sejmu knjig bomo 15., 16. in 17.
Sijajno bi bilo, če bi do takrat dobila lektorirano različico romana.
Je to mogoče? -Ne ravno.
Nimam še konca, Ester.
Je bil odvetnik, ki sem ga priporočila, kaj prida? -Ja, odličen je.
- Vzela bom dve knjigi. - V redu.
Spomni se pregledati tisto, kar sva rekla. Premisli.
- V redu, nakazal ti bom denar. - Se vidimo naslednji teden.
Živjo, María, kako si? -Živjo.
Najprej se bova namazala, Eric.
Ati mi je rekel, da tega ne maraš. Trikrat mi je to rekel. Slišiš?
To je atijeva plaža, ne? Pogosto prideta sem.
Si raje pri morju ali na pesku?
Si lačen?
V redu.
Poglejva, kaj je ati pripravil za jesti...
Daj, Eric, nehaj.
Čakaj. Dobro, dobro...
Obrisala te bom.
Glej, ati kliče. Zdaj ne moreva.
Ne zdaj. Poklicala ga bova. Prav?
Ves čas bi te morala nositi, ne? Pridi.
Hočeš samo, da te nosim.
Glej, kako lepo je morje.
Ni lepo?
Ptice...
Kopala se bova. Kot prej.
Glej. Ati je tu.
Kaj ati počne tu?
Glej. Reci mu "živjo, ati."
Lahko bi pripeljal voziček. Težak je.
- Ne preveč. - Ampak nosim torbe in vse...
Kako si? -Krasno.
Kako si, srček? Kaj je novega?
Hoče, da ga ves čas nosim. Izčrpal me je.
Seveda, z mamo hoče biti.
Kako je bilo na plaži?
Zdaj greva domov. Lepo se bova skopala.
Boš videl. Ati je pripravil krasno večerjo.
- Kraljevsko bova jedla. - Kaj si mu pripravil?
Za večerjo? -Ja.
Njegovo najljubšo jed.
V redu.
María, lepo bi bilo,
če bi se redno videvali.
Vseeno kako pogosto, ampak redno.
Poklicala te bom.
Pojdiva korak za korakom. Prav?
No...
MEDIATRANSLATIONS