Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jos sun lysti on Niin kädet yhteen lyö
Tältä se siis tuntuu.
Tämä on mahtava tapa aloittaa show.
Meidän on annettava kunnia Notelle, joka keksi tämän.
Se on ovela tapa saada ihmiset taputtamaan kaksi kertaa.
Tänään on erityinen päivä.
Saamme jutella -
Thaimaan kuuluisimman stand up -koomikon kanssa.
Yritän rikkoa hänen ennätyksensä -
sanomalla teille jotain ja saamalla teidät taputtamaan vielä kahdesti.
Tein sen.
Kuten tiedämme,
Note esiintyy harvoin julkisuudessa.
Varsinkin tällaisessa keskusteluohjelmassa.
Edellisen kerran hän oli keskusteluohjelmassa -
14 vuotta sitten.
Tänään on siis erityinen päivä.
Joten -
antakaa nyt isot aplodit -
Notelle, Udom Taephanichille!
Hei kaikki.
Aloitan suosituimmalla tervehdyksellä.
Miten menee?
Rehellisesti sanottuna ei hyvin.
Kun vanhenee, on normaalia sairastua helposti.
Niin. -Aamulla…
Se on kuin oire per päivä.
Sitä tapahtuu joka päivä.
Se voi olla polvikipua, refluksitauti -
tai selkäkipua.
Niin käy yleensä meidän kaltaisillemme vanhemmille ihmisille.
Haluaisin kysyä uusimmasta show'stasi, Deaw 13:sta.
Miten se meni?
Se oli vaikeaa.
Miksi?
Koska en ollut aiemmin esiintynyt yleisölle,
joka käyttää maskeja.
Jokaisessa esityksessä oli noin 5 000 ihmistä.
Kymmenessä esityksessä oli 50 000 ihmistä maskeissa.
Kun esiinnyin, en tiennyt, nauroivatko he. -Aivan.
Ei mitään reaktiota.
Minulla ei ollut kokemusta tästä.
Tällaisesta tilanteesta ei anneta oppitunteja.
Kohtasin aivan uuden asian.
Yleensä kun esittää stand up -show'n,
näkee ihmisten reaktion.
Näen sen. -Se rohkaisee.
Stand up -komedia on kuin pöytätennistä. Toinen syöttää ja toinen lyö takaisin.
Kun heillä on hauskaa, kerron lisää vitsejä. Se on vuorovaikutusta.
Mutta Deaw 13 -show oli kuin online-kokous.
Tiedättekö Zoomin? Se oli juuri sellaista.
Siellä oli 5 000 ihmistä.
En tiennyt, mitä tehdä.
Miten ratkaisit asian?
Aluksi en tiennyt, mitä tehdä.
Sitten keksimme jotain.
Laitoimme mikrofoneja yleisön lähelle -
ja liitimme äänikaapelin vieressäni olevaan monitoriin.
Kuulit heidät.
Tiesin, että he nauttivat esityksestä, mutteivät halunneet näyttää sitä.
Ääni oli kuin… -Joo.
Koska he nauroivat maskien läpi, näin vain heidän silmänsä.
DEAW 13, 2022 ROYAL PARAGON HALL, SIAM PARAGON
En ole varma, oletteko miettineet tätä. Kun menemme hänen esitykseensä,
hän kertoo aina tarinoita tuntemistaan ihmisistä.
Ovatko ne tosia?
Tarinat ovat tosia. Mutta sanoisin näin.
Esitykseni on kuin chef's table.
Esittelen tarinoitani samalla tavalla kuin kokki koristelee ruokiaan.
Jos ne eivät ole tosia, en muista niitä.
Ymmärrän. -En muista.
Kun kerron tarinaa, minun on pystyttävä näkemään se.
Muuten tarina ei ole hyvä. -Niin.
Tiedätkö sen aaveen talossani?
En voisi keksiä sitä.
Se tapahtui. Aave on yhä siellä.
Oikeasti? -Aave on yhä siellä.
Tiesikö se, että puhut siitä? -Aivan.
Älä ilmesty uneeni.
Oi!
Tällaistako on, kun tulet kotiin?
Niin. Aina on pimeää.
On vain pimeyttä.
Yleensä laitan valot päälle.
Valo palaa näin. -Selvä.
Täältä kävelen huoneeseeni.
Tämä on huoneeni. -Sielläkin on pimeää.
Kyllä. -Selvä.
Jälleen pimeää. Tule sisään. -Selvä.
Tämä on iltarutiinini. -Aivan.
Tämä on sänkysi.
Nukun tällä puolella. -Okei.
Selvä. -Nukun tässä.
Selvä.
Menen makuulle. -TV päällä.
Kyllä. Katson televisiota ja makaan tässä.
Sanoit, että aave katsoi sinua maatessasi sängyllä.
Tässä. Tässä Aum-im… -Niin.
Hän näkee aaveita. Tämä on kuulemma sen paikka.
Hän katsoi sinua, kun nukuit.
Makasin tässä.
Joskus se seisoo tuolla.
Se on aina jossain sänkyni lähellä.
Tuon tiedon sain Aum-imilta.
Jos olisit minä, nukkuisitko yhä tässä huoneessa?
Tämä auttaa minua pysymään järjissäni. -Mikä se on?
Tämä on talismaani, jonka sain shamaanilta Chiang Maissa.
Suojeleeko se? -Kyllä.
Se on suojaksi. Hän veisti sen minulle.
Pitääkseen sen loitolla.
En ole varma… -Niin?
…pitääkö se aaveen pois tästä kohdasta vai pitääkö se sen tässä.
Se vain jää tänne. -Niin.
Aina kun menen nukkumaan…
Minua pelottaa. -Niin.
Minun ei ole helppo viettää yötäni mukavasti,
mutta totun siihen yhä enemmän.
Tapahtuiko jotain outoa, mikä sai sinut tajuamaan, että täällä on aave?
Kuuluiko ääniä? -Kyllä.
Kuului ääniä.
Se tulee, kun olen puoliunessa.
Tämä on henkilökohtainen usko.
Kun olen puoliunessa -
tai heräämässä aamunkoitteessa, niin se tapahtuu.
Näin.
Ja se menee näin.
Tämän seinän takana ei ole mitään. Ilmaa.
Ei mitään. -Nämä ovat oikeita tiiliä.
Joskus ääni kuuluu tänne asti.
Näin.
Eläimet eivät mahdu ilmastointilaitteeseen.
Ääni oli kuin kissa, joka tappelee hiiren kanssa.
Mutta katon yläpuolella ei ole tilaa.
Kaikki on betonia, ei tilaa.
Ei aukkoa, ei mitään. Sinun pitäisi viettää yö täällä.
Vain yksi yö. -Kokeile.
Niin. Tee se. -Toki. Minä yritän.
Minä…
Olet aikuinen. -Aivan.
Niin. Tämä on se kohta, jossa nukun.
Mene makuulle. -Nukutko näin?
Kyllä. -Nukut tässä.
Niin.
Pitäisikö sammuttaa valo?
Joo. Sammuta valot.
On aika nukkua.
Näin teen yleensä.
Tunnen…
En ole koskaan tuntenut oloani yksinäiseksi, kun minua peitellään.
Selvä.
Selvä. Tuo lootus.
Odota.
Hän ei ole kuollut. -Sammuta lamppu. Sekin pitää sammuttaa.
Nukun pimeässä näin.
Yritä kuvitella se.
Selvä.
Aum-im sanoi sen seisovan tässä. En näe sitä, mutta minulla on kuva mielessäni.
Mielikuvitukseni laukkaa.
Yöllä ei ole helppoa mennä nukkumaan.
Ei olisi uskonut… -Makaan aina oikealla kyljellä.
Ajattelin, että jos makaan oikealla kyljellä, näen jotain.
Kuten sen jalat. -Voi ei.
Ajattelin, että makaan sitten vasemmalla kyljellä.
Jalkoja alkaa kihelmöidä. -Niin.
Koska ei näe, mitä takana on.
Kun on tilaa, se on pelottavaa.
Tuntui kuin joku olisi työntänyt sänkyä.
Mieleeni tuli monia ajatuksia.
Joten…
Selvä.
Nähdään, Pated. Hyvää yötä.
Minulla oli ajatus,
että jokainen kertomasi tarina oli hauska.
Mutta silloin, kun se tapahtui, se ei ollut hauskaa.
Enimmäkseen se ei ollut hauskaa. Ei.
Eräs henkilö -
pyysi minua katsomaan haita. Missä ohjelmassa kerroin tämän tarinan?
Muistatko, mikä ohjelma se oli?
Joku sanoi, että Deaw 11 -show.
Olin niin vihainen sille äidille ja tyttärelle.
En yleensä suutu helposti.
Mutta ne kaksi.
Jos näkisin heidät taas, iskisin heitä haarukalla silmään.
Elämäni oli kunnossa.
Miksi heidän piti puhua minulle?
He tulivat luokseni, ja hän sanoi, että hänen tyttärensä on suuri fani.
He pyysivät minua katsomaan haita kanssaan.
Myöhemmin selvisi, että he tarvitsivat lisähenkilön ryhmään,
koska tytär oli eronnut poikaystävästään.
Siksi he tarvitsivat minua.
Menin heidän kanssaan.
He sanoivat, että ei ole kylmä. Vihaan kylmää säätä.
He sanoivat, että yksi takki riittää.
Ja paskat.
Tulin merisairaaksikin. Olin niin vihainen.
Matkalla maihin en puhunut heille ollenkaan.
Mutta teit siitä hauskan tarinan.
Huonoista hetkistä pääsee yli muuttamalla ne hauskoiksi tarinoiksi.
Minun piti vain selvitä siitä.
Kun näen heidät seuraavan kerran, voin nauraa asialle.
Jos et tekisi niin…
Kärsisin paljon.
Se on tapa parantua. -Kyllä.
Toinenkin asia kiinnostaa minua.
Kuulin ohjelmistasi,
että ympärilläsi olevat ihmiset -
ovat kaikki outoja.
Miksi?
Miksi vedät puoleesi niin paljon outoja ihmisiä?
Rehellisesti sanottuna kysyin siitä munkilta.
Kysyin häneltä,
miksi nämä ihmiset ovat elämässäni.
Jos tein jotain pahaa edellisessä elämässäni, voin korjata sen.
Tiedättekö, mitä hän sanoi?
Hän sanoi: "Udom,
vakka kantensa valitsee."
Ymmärsin, että kyse oli minusta.
Eräänkin kerran…
Se oli…
Se oli viime viikolla.
Eräs 29-vuotias nainen…
Hän oli hyvännäköinen.
Hän tuli bussilla…
Ehkä Tratista tai jostain.
Hän tuli talolleni, kun äitini oli kotona.
Hän sanoi olevansa fanini -
ja halusi minun antavan nimmarin kirjaan.
Mutta oikeasti hän vain halusi lainata minulta 250 000 bahtia.
Hän on suuri fani. -Aivan.
Joten… -Kun olit antanut nimmarin, hän vain…
Ei, en ollut kotona.
Hän tuli tapaamaan minua, mutta en ollut kotona. Hän tapasi äitini.
Hän kirjoitti myös kirjeen ja laittoi sen kirjan väliin.
Hän halusi lainata 250 000 bahtia.
Se oli uuden elämän aloittamista varten.
Hän kirjoitti vaikeuksistaan.
Hän sanoi maksavansa minulle ehdottomasti takaisin,
jos voittaisi jättipotin lotossa.
Hän antaisi minulle 2,5 miljoonaa bahtia.
Mutta jos hän ei voittaisi lotossa, hän ei voisi maksaa takaisin.
Joten hän lupasi maksaa takaisin meriiteillä.
Niin hän kirjoitti. Se oli niin koskettavaa.
"Kun kuolet, voit olla varma,
että olen aina meriittinä sinulle."
Seuraava elämäsi näyttää lupaavalta.
Hän antaisi minulle meriittiä.
Voitteko uskoa?
Ihmiset vain lainaavat minulta rahaa.
Sitä on tapahtunut paljon viime aikoina.
Taisin vetää heitä puoleeni.
Joten…
Eräs…
Sain tekstiviestin eräältä mieheltä.
Hän halusi ostaa talon, koska hänen asuntonsa ei ollut mukava.
Hän näki haluamansa talon.
Hän halusi asua siellä äitinsä ja sisarustensa kanssa.
Talo oli alueen pienin, yhdeksän miljoonaa bahtia.
Kysyin, kuinka paljon rahaa häneltä puuttui.
Niin. Hän sanoi, että yhdeksän miljoonaa.
Se on täysi hinta.
Puhuin hänelle suoraan.
Kysyin, miten hän maksaisi takaisin.
Hän sanoi olevansa opettaja.
Hänen palkkansa oli 20 000 - 30 000, ja saisin 10 000 kuukaudessa.
Yhteensä 9 miljoonaa? -10 000 bahtia kuukaudessa.
Pyysin kirjanpitäjääni laskemaan.
Häneltä menisi -
75 vuotta maksaa takaisin.
Olen viisikymppinen.
Saan rahani takaisin, kun olen 125-vuotias.
Olisin jo vuoteenomana.
Saisit 10 000 kuussa. -Totta.
Lapsenlapseni sanoisivat: "Isoisä,
hän siirsi jo rahat sinulle."
"Jos kuulet, räpyttele."
En vitsaile. Tällaisia ihmisiä on olemassa.
Joku maksoi takaisin…
Kuten velan.
Selvä.
Hän lainasi minulta 400 000. -Toinen henkilö?
Niin. Niitä on niin paljon, etten pysy enää laskuissa.
Hän lainasi 400 000 bahtia.
Monta vuotta myöhemmin hän vain käveli kotiini.
Aivan.
Olin innoissani.
Kysyin, mitä hänelle kuuluu. Hän sanoi tulleensa maksamaan velkansa.
Hän avasi tuomansa paketin.
Se oli hänen tekemänsä maalaus.
Se ei ollut rahaa. -Aivan.
"Udom, yleensä pyytäisin tästä 500 000."
Hän ei ollut mikään kuuluisa taiteilija.
Ei mikään Leonardo Da Vinci, Rembrandt tai Yayoi Kusama.
Sitä ei voinut edes verrata niihin.
Maalaus näytti tavallisen ihmisen piirtämältä.
"Se on 500 000." Kuka sen ostaisi?
En välitä, kuinka paljon hän siitä pyytää. Hän antoi sen minulle.
Menin ihan mykäksi. Olin järkyttynyt.
Sitten hän lähti. Halusin kysyä, haluaako hän vaihtorahaa.
Katkaisin välit häneen.
Se oli…
Kuvittele, että menet ravintolaan,
piirtäisit jotain ja sanoisit: "Riisiannos, kiitos."
Se on hullua.
Kuka luulet olevasi?
Hän vain luuli maksaneensa velan.
Luuletko, että ripustaisin maalauksen seinälleni?
Sehän olisi kuin isku vasten kasvoja.
Se osoittaisi, kuinka tyhmä olin.
Nyt tekisi mieli lainata sinulta rahaa.
Olen hyväsydäminen.
Jos he sanovat olevansa suuria faneja, antaisin heille mitä tahansa.
Varsinkin jos he itkevät -
ja heillä on isot tissit.
"Ota rahani."
En miettisi kahdesti.
Ihan oikeasti.
Juuri kertomasi tarina oli hauska.
Voisit kertoa sen show'ssasi.
Mutta et kertonut sitä.
Onko sinulla kriteerit? Että joku juttu on ystäville ja joku juttu show'hun?
On.
Ohjelmassani en kerro tarinaa, joka saisi minut vaikeuksiin.
Niin.
Tai tarinaa, joka ei sovi yleisölleni.
Olen…
Olen koomikko maassa, jossa kaikenikäiset pääsevät katsomaan show'ta.
Näin ei ole muissa maissa.
Jotkut tarinat eivät ehkä ole lapsille.
Oletko koskaan joutunut vaikeuksiin?
Pilkkasin Lung Tuta, edellistä pääministeriämme.
NOTE UDOM PYYTÄÄ ANTEEKSI "TULTA"
Tein niin, kun hänestä tuli pääministeri.
Sen jälkeen sotilas soitti minulle.
Oikea sotilas.
Tiedän, että hän oli sotilas, koska hän kertoi arvonsa.
Muistan hänen äänensä.
Jos sanoisin hänen nimensä, tietäisitte.
Mutta en halua joutua vaikeuksiin sanomalla hänen nimensä.
Sanotaan vain, että hän soitti minulle.
Hän ei uhkaillut minua.
Hän vain ojensi minua.
Hän oli myös todella kohtelias.
Hän soitti ensin avustajalleni -
ja käski kertoa, että oli soittanut.
Kun näin viestin, ajattelin, että voi paska.
Soitin hänelle heti takaisin.
Hän sanoi: "Note, tämä on…"
"Olen…"
"Haluan vain kertoa,
että näimme videon.
Näimme, mitä teit.
Pääministeriä ei haittaa se.
Kyllä, hän näki sen.
Haluan kertoa sinulle jotain,
mikäli olet unohtanut.
Olet esikuva joillekin nuorille.
Et ehkä tajua sitä.
Sinun pitäisi varoa sitä, mitä sanot julkisesti.
Se on ennaltaehkäisyä varten.
Jotta nuoret eivät ymmärtäisi väärin ja kuvittelisi,
että pääministerimme on jääräpäinen."
Ymmärrä väärin mitä?
Me kaikki tiesimme sen.
"Haluan sinun olevan varovaisempi puhuessasi julkisesti.
Sinun pitäisi tarkistaa faktasi. Emme ole vihaisia.
Emme rajoita oikeuksiasi. Voit tehdä, mitä haluat.
Mutta ole vain varovainen.
Ei hätää. Olen suuri fanisi.
Tulen ehdottomasti seuraavaan esitykseesi."
Ajattelin: "Kutsuinko sinut?"
"Haluanko sinut sinne?"
Jotain tuollaista.
Ja äskettäin hra Srisuwan Chanyan kanssa.
SE, MITÄ NOTE SANOI, OLI ABSURDIA
En käytä sosiaalista mediaa. Kuulin uutisen, kun menin ulos.
DEAW 13 -SHOW'TA KATSONUT MIES HYÖKKÄSI SRISUWANIN KIMPPUUN
Joku sanoi: "Tuen sinua!"
Kadulla tapaamani ihmiset sanoivat sen minulle.
Taksinkuljettaja sanoi:
"Haasta hänet oikeuteen!" Ajattelin: "Kenet?"
"Lähetin sinulle rahaa auttaakseni!"
Lähetit mitä?
En tajunnut yhtään, mitä tapahtui. Ihmiset rohkaisivat minua.
Jos ihmiset alkavat rohkaista, on tapahtumassa jotain pahaa.
Katsottuani uutiset tajusin, että se oli Srisuwan.
Olin vähän järkyttynyt.
Hän ei haastanut minua oikeuteen. Hän teki kantelun.
Kantajien pitäisi olla Lung Tu ja Lung Pom.
He voivat haastaa minut oikeuteen. Hän teki vain kantelun.
Minä…
Minun pitäisi kiittää häntä.
Hän auttoi mainostamaan Netflix-show'tani.
Pitäisi kiittää häntä.
Se on totta. Jotkut eivät ehkä tiedä Netflix-show'stasi.
Tämäkin show tulee Netflixiin.
Varmistaaksesi, että katsojamäärämme on hyvä, sinun pitäisi tehdä jotain.
Löisinkö häntä? -Ei!
Ihmiset luulivat, että maksoin hänen lyömisestään.
Maksoitko? -En!
Mutta tapahtumien perusteella kyllä näytti siltä.
Vakuutan, etten koskaan tee mitään sellaista.
Mutta lähetinkö rahaa? Kyllä.
Odota, vitsailin. Tuo voi suututtaa häntä.
Srisuwan, minä -
ihailen sinua.
Koska sinä…
Miten sanon tämän? Hän on menestynyt neljästä syystä.
Intohimon, ahkeruuden, valveutuneisuuden, tutkimisen.
Hänellä on intohimo yhteen asiaan ja hän tekee sitä toistuvasti.
Yhä uudelleen, epäröimättä.
Hänellä on kaikki perusteet.
Aivan. -Mutta…
Sanotaan,
etten pidä häntä outona.
Koulussa on aina yksi tai kaksi tällaista tyyppiä.
Jotka ovat kielijöitä.
He ovat yleensä opettajan lellikkejä.
"Neiti, Udom syö välipalaa."
Jotain tällaista.
"Neiti, hänen paitansa repsottaa."
"Neiti, hän kävi tänään kolme kertaa vessassa."
He ovat tällaisia. Opettajat rakastavat heitä.
He saivat hyvät arvosanat. Mutta heidän ystävänsä eivät pidä heistä.
Srisuwanin pitäisi lakata himoitsemasta valokeilaa.
Hän oli niin paljon valokeilassa,
että se oli jo liikaa. Valokeila oli tosi kirkas.
Se on kirkkaampi kuin Lung Tun keinoaurinko.
Hän on kuin valonlähde.
Hänen ei tarvitse etsiä sitä tai tehdä mitään.
Hänen nimensä kertoo jo kaiken.
"Sri" tarkoittaa "kirkasta".
Se tarkoittaa myös kirkasta auraa.
"Suwan" tarkoittaa kultaa. Hänellä on kultainen aura.
Hänen sukunimensä on Chanya.
Se tarkoittaa etiikkaa, mikä häneltä puuttuu.
Onko tuo kohteliaisuus?
Tiedä vain, että tuen sinua.
Note, takanasi on ihmisiä.
He eivät näytä tyytyväisiltä.
Meidän pitäisi vaihtaa paikkaa.
Okei.
Vaihdetaan paikkaa. -Selvä.
Nyt hekin näkevät kasvosi.
Onko tämä parempi? Onko näin hyvä?
Te kaikki näette kasvoni. -Kyllä.
Olet ensimmäinen, joka aloitti stand up -komediaohjelman Thaimaassa.
Ensimmäinen show'si oli vuonna 1995.
Tuolloin tällaiset show't eivät olleet thaimaalaisille tuttuja.
Ehkä elokuvista. Länsimaisista elokuvista. Miten kaikki alkoi?
Kuten sinä, minäkään en ollut kuullut sellaisesta aikaisemmin.
Eräänä päivänä draamaopettaja Aeo…
AEO ONCHUMA YUTTHAWONG
Hän ehdotti minulle stand up -komediaa.
En ymmärtänyt, mitä se oli.
Siellä oli myös draamaopettaja Chonprakan Chanrueng.
CHANG CHONPRAKAN CHANRUENG
Molemmat sanoivat samaa.
Istuimme yhdessä, ja he sanoivat sen.
He sanoivat, että olen hyvä tarinankertoja.
Kysyin muilta, mutta he eivät osanneet vastata.
Tiesin vain, että koomikko kertoo yksin vitsejä.
En tiennyt, miten se tehdään.
Pyysin ystävääni ostamaan stand up -komediavideoita Englannista.
Ja katselin niitä.
En ymmärtänyt, koska se oli englanniksi.
Palkkasin englanninopettajan.
Hänen nimensä on Kelly.
Hän opetti englantia Lampangissa.
Tapasimme ja katsoimme nauhaa yhdessä.
Hän nauroi paljon.
Kysyin, mitä koomikko sanoi.
Hän puhuu vähän thaita.
Hän sanoi: "Hän puhui perheestään.
Kyse oli hänen perheestään."
OIin vielä enemmän hämmentynyt.
Halusin vain tietää, miten se tehdään.
Miten show aloitetaan ja lopetetaan.
Miten hän vain heitti mikin alas ja lähti. Se oli minulle uutta.
Nyt olin utelias.
Kokeilin sitä.
Aloitin kirjoittamalla käsikirjoituksen ja esiinnyin pienellä lavalla.
Olin silloin koomikkoryhmässä.
Sen nimi oli Yutthakarn Kayab Nguek. Siinä oli paljon koomikkoja.
Minun piti tehdä oma tutkimukseni.
Jatkoin sitä.
Sitä kesti kaksi vuotta.
Tein sen tavallaan salaa.
Koska sisimmässäni uskoin pystyväni siihen.
Jos haluat olla malli -
ja sinulla on useita vihollisia, sitä enemmän töitä saat.
Jos olet levoton ja kuumapäinen,
voit olla malli. Tässä on syy.
Kuka tuo on?
Kuka helvetti sinä olet?
Etkö ole nähnyt miestä?
Ennen bäkkärille menoa: "Katsooko hän yhä?"
Entä nimi "Deaw Microphone"?
Kun päätin pitää ensimmäisen esityksen -
Muang Thain auditoriossa, minulla täytyi olla nimi show'lle.
Sanoja "stand up -komedia" en voinut käyttää. Ihmiset eivät ymmärtäneet sitä.
Nimen pitäisi olla yksinkertainen ja thainkielinen.
Yritin keksiä nimen julisteisiin.
Ajattelin katsoessani televisiota.
Tennisturnaus oli käynnissä.
Kyllä, se oli tennistä.
Selostaja puhui naisten tai miesten kaksinpeleistä,
englanniksi "single's match."
Pidän sanasta "single", joka on thaiksi "deaw". Päätin käyttää sitä.
Laitoin julisteeseen "Deaw Microphone".
Siitä sain nimen.
Se oli tarttuva. En tiennyt pääseväni näin pitkälle.
DEAW 1, MUANG THAI 1995
En olisi uskonut sitä.
Olin nuori mies, joka luotti vaistoonsa…
KAD THEATRE, CHIANGMAI
…ja että pystyy siihen.
Thaimaassa -
olet ensimmäinen, joka aloitti sen.
Tähän asti -
ei ole ollut paljon ihmisiä, jotka tekevät stand up -komediaa.
Vähemmän… -Vähemmän kuin pitäisi.
Niin. Toisin kuin komediaryhmäaikana, jolloin ryhmiä oli paljon.
Stand up -komedia ei ole sellaista.
Mitä mieltä olet?
Luulen, että se johtuu sananvapauden rajoituksista -
maassamme.
Se on yksi niistä tekijöistä,
jotka estävät sitä kasvamasta.
Puutkaan eivät kasva ilman auringonvaloa.
Nykyään se on kovempaa.
Meillä on rasistisia ongelmia,
kiusaamista ja devalvaatio.
Kansakunta, uskonto ja kuninkaalliset ovat myös tabuja.
Samoin seksuaalisuus.
Kuten LGTV…
LGBT. -LGBT ja paljon muuta.
Se on paljon.
Ne ovat tabuaiheita.
Ihmiset ovat nykyään erittäin herkkiä.
Se rajoittaa koomikoita.
Se on vaikeampaa uusille koomikoille.
Toivon, että uudet koomikot menestyisivät.
Tässä maassa ei ole helppoa tehdä stand up -komediaa.
On myös ihmisiä, jotka ovat valmiita haastamaan koomikon oikeuteen.
Se on stressaavaa.
Huomasin show'stasi myös sen,
että olet ainoa lavalla.
Ja yksi mikrofoni.
Ajattelin itsekseni,
että onpa tuo yksinäinen ura.
Se on totta. -Yksin lavalla.
Kukaan ei voi auttaa,
jos jotain tapahtuu. Onko se niin?
Se on pelottavaa.
BÄKKÄRI - DEAW 9.5.2006 KAD THEATRE, CHIANGMAI
Olen tehnyt sitä 28 vuotta.
Pelkään joka kerta.
En ole koskaan tuntenut oloani rennoksi ennen lavalle menoa. En koskaan.
BÄKKÄRI, DEAW 11 2015
BÄKKÄRI, DEAW 13 2022
Pelkäsin unohtavani käsiksen.
ROYAL PARAGON HALL, SIAM PARAGON
Se olisi katastrofi.
Keneltä voisin kysyä? Kirjoitin käsiksen ennen käsivarsiini.
Mutta kun esiinnyin ja kerroin vitsejä,
en ehtinyt…
Yleisö huomasi sen. "Mitä helvettiä?"
Se on mahdotonta.
En tiennyt, mitä tehdä.
Laitoin sen lavan reunalle. Paperi oli kirjoitettu pienillä kirjaimilla.
Esityksen aikana katsoin sitä.
En nähnyt lukea sitä. Liian pieniä kirjaimia.
En voinut kävellä lukemaan.
Tarkoitatko, ettei lavalla ole käsikirjoitusta tai muistilappuja?
Se on sama juttu kuin nyt. -Ei mitään?
Tätä uraa varten on osattava pelastaa itsensä.
Siksi se on kiehtovaa.
Kuin kiipeäisi vuorelle paljain käsin.
Tiedätkö, mitä tarkoitan? Se on mielenkiintoisempaa.
Mutta kun on köyttä ja työkaluja, se näyttää…
Huono homma.
Oletko koskaan unohtanut käsikirjoitusta?
Usein.
Mitä teit?
Oli yksi esitys.
Minä…
Minä räppäsin.
Tykkään kirjoittaa rap-riimejä.
Jotain sellaista.
Rap-lyriikoissa -
kaikissa säkeissä pitää olla riimi.
Yksi säe ei toiminut.
Kun räppäsin lavalla,
katsoin vahingossa jotakuta.
Ja menetin keskittymiskykyni.
Näin näyttelijän, joka oli tullut esitykseeni poikaystävänsä kanssa.
Räppäsin lavalla.
Sekunnin murto-osan mielessäni kävi: "Kenen kanssa hän on?"
"Kuka tuo on?
Hän on eri tyyppi kuin uutisissa."
Mies istui kääntäen kasvojaan…
Sanotaan, että olet minä.
He riitelivät, joten mies istui näin.
He selvästi murjottivat toisilleen. "Mistä he murjottavat?"
Kun ajattelin sitä, unohdin lyriikat.
Olin kuin…
"Voi paska."
"Olen kusessa."
Salissa oli hiljaista.
Minä…
Tiedätkö, mitä tein?
Voin mennä kotiin
DEAW 8, ROYAL PARAGON HALL 2010
Älä ala sohiin Saat antaa kyydin
Itse pyysit numeroani
Soitit ja tekstasit Luulisi, että sen muistaisit
Viihdyin ihan hyvin Viikonloput kotona
Itse pyysit mua ulos
Joka juhlapäivä Annat mulle lahjoja
Mitä vain tahdonkin Sen haluut mulle hankkia
Unohdin.
Niinpä tunnustin.
Kerroin yleisölle totuuden.
"Unohdin."
He nauroivat.
He luulivat, että vitsailin. Että sanoisin jotain hauskaa sen jälkeen.
"Anteeksi,
minä unohdin."
Hei.
Se on poissa.
Mitä vain tahdonkin…
Hetki vain. Puhukaa keskenänne.
Istuin lavan reunalle ja yritin ajatella.
Yritin muistaa sen.
He nauroivat näin.
He luulivat yhä, että vitsailin.
En vitsaillut. Päässäni löi tyhjää.
Kaverit,
selviän tästä. Tämä on stand up -koomikon elämää.
Minä vain…
Minä unohdin.
Hetkinen.
Tehkää, mitä haluatte.
Oletko koskaan unohtanut jotain?
Kuten henkilön nimen.
Se pyörii kielen päällä.
Se oli sellaista. En muistanut.
En tiennyt, mitä tehdä.
Rukoilin ja kaikkea.
Olin niin hermostunut.
Yritin tehdä sitä ja tätä.
Ei mitään.
Joten luovutin.
Ajattelin vaihtaa aihetta.
Päätin tehdä niin.
Aioin tunnustaa epäonnistuneeni.
Kun ei enää pinnistele -
ja ota paineita, niin muistaa.
Älkää menkö vielä kotiin. Hetki vain.
Mitä vain tahdonkin Sen haluut mulle hankkia
Viihdyin ihan hyvin Viikonloput kotona
Itse pyysit mua ulos
Hemmottelet mua aina
Viihdyin ihan hyvin Viikonloput kotona
Itse pyysit mua ulos
Hemmottelet mua aina
Takerrut
Kun kuukautiskivuista kärsin niin Juokset heti apteekkiin
Haluan kysyä tätä.
Haluaisitko tehdä jotain muuta,
mutta sinulla ei ole mahdollisuutta siihen?
Minulla on vain asioita, joita en halua tehdä.
Ihan oikeasti.
Haluan vain olla kotona maalaamassa.
Rakastan sitä.
Maalaamistako? -Niin. Haluan vain sitä.
Maalaaminen on minulle kokopäivätyötä.
Aivan.
Harrastukseni on stand up -komedia.
Teen sitä silloin tällöin.
Mutta maalaan joka päivä.
HAPPYLAND STUDIO, BANGKOK
Tämä on työhuoneesi, josta kerroit.
Tätä voi kutsua sairaalaksi.
Miksi? -Tämä on henkilökohtainen terapiahuoneeni.
Aina kun minulla on voimakkaita tunteita,
joko positiivisia tai negatiivisia, puran ne täällä.
Siksi tämä on kuin terapiahuone minulle.
Milloin aloitit taiteen tekemisen?
Milloin siitä tuli intohimosi?
Rehellisesti sanottuna se -
oli Surinista kotoisin olevan nuoren pojan selviytymiskeino.
Kun olin lapsi, muutin Chonburista Suriniin.
Kaikki ystäväni olivat khmerejä.
En pysynyt heidän perässään, koska aloitin lukukauden puolivälissä.
Ei ollut ystäviä. En osannut khmeriä.
Maalaaminen ja piirtäminen auttoivat yksinäisyyteeni.
Olitko hyvä siinä? -En ollut.
Tällaisia kaoottisia viivoja? -Kyllä.
Se ei parantunut, kun vartuin. -Edelleen samanlaista.
Lopulta otit asian vakavasti ja ilmoittauduit taideakatemiaan.
Niin. -Pidät siitä todella.
Lukion jälkeen -
opiskelin Archivasilpin taideopistossa.
Valitsin tämän tien, koska en pitänyt muista aineista.
En ollut hyvä englannissa tai matematiikassa.
Maalaustaitoni oli keskivertoa parempi.
Se on kuin henkilökohtainen suoja.
Opiskeltuani taidetta opistossa ilmoittauduin taideakatemiaan.
TAIDEAKATEMIA
En ollut paras oppilas siellä.
Arvosanani eivät olleet hyviä.
Heidän työnsä olivat upeita, mutta sinun ei.
Niin. Aivan.
Taiteesta on tullut intohimoni.
BANGKAPI, BANGKOK 1995
SYDNEY, AUSTRALIA 1996
Se on minulle pakkomielle. Se on osa elämääni, en voi lopettaa sitä.
BROOKLYN, NEW YORK 2002
CHELSEA, NEW YORK 2009
Kävin katsomassa viimeisimmän show'si, Deaw 13:n.
CHIANGMAI 2008
Nämä olivat lavalla.
Se oli tämä kokoelma, vai mitä?
Nämä olivat Deaw 13 -show'ssa.
Miten keksit idean?
Miksi ne näyttävät noin omalaatuisilta?
Kaikki on sekoitettu. -Mielikuvitustasi.
Hirviöitä, demoneja ja niin edelleen.
Kun olin tehnyt sitä jonkin aikaa, se kehittyi tunteiksi.
Kuten epävarmuus.
Ja…
Himo.
On myös halu, ahneus,
katkeruus ja kosto.
Kaikki sekoitettuna.
Juuri nyt…
MAKUUHUONE KELLO 3.10 AAMULLA 15.1.2019
…kello on 3.10 aamulla.
En tiedä, miksi heräsin.
En saa unta.
Tein luonnoksia.
Mikä helvetti tämä on?
Se näyttää palkatulta taputtajalta.
En tiedä, miksi kutsua sitä. Päässäni on monia ajatuksia.
Tästä tulee tämä hahmo.
SUPPILO
Teen robotin nimeltä Makeover.
Katsokaa! Vähän vain.
Tämäkin. Näettekö?
Miksi heräsin tähän aikaan?
MAKUUHUONE KELLO 4.02 22.1.2019
Hirviö, 80-prosenttisesti etana.
Tässä. Annan teidän nähdä vähän.
Surkea hirviö.
Kun tein nuo pienet,
valmistelin esitystäni.
Taustan rakentamisen sijaan -
käytin näitä.
Tein niistä isomman version.
Tästä tuli se.
Aivan. Niin, tämä.
Tämä.
Jotta ne olisivat täydelliset taustat. -Aivan.
Minun piti tehdä pienet ennen isoja.
Halusin nähdä, millainen valaistus olisi.
Ja myös layout.
Minun piti tarkistaa kaikki ensin,
jotta voin selittää tuotantotiimille, millaisen haluan siitä.
He kysyivät, millaisen taustan haluan.
Sanoin, etten ole varma, mutta minulla on idea.
He tajusivat sen.
Tämä koko?
Niin. -Layout olisi tällainen.
Meidän piti miettiä myös materiaalia.
Emme voi käyttää pronssia, koska se on raskasta.
Sitä on vaikea nostaa. -Kyllä. Ja kallista.
Kuitu on parempaa. Meidän piti miettiä väriä.
Kyse on tekniikasta.
Tämäkö oli lavalla? -Kyllä.
Kuinka monta muuta niitä oli?
Yli 200 hahmoa.
Yli 200? -Niin.
Näen täällä myös leluja.
Sain idean jääkaappimagneeteista.
Ajatuksena oli,
että niiden koristeita voi vaihtaa.
Sain idean, kun lääkäri käski lopettaa makeisten syömisen.
Siksi ne näyttävät makeisilta ja karkeilta.
Tämä näyttää tutulta.
Pidän visiostasi. Ehkä sinun pitäisi tehdä taidetta.
Näillä voi pitää hauskaa. -Niin.
Kun et ole töissä, ihailetko töitäsi? -Kyllä.
Kuten lapsi ihailee Gundam-kokoelmaansa? -Niin.
Illalla, kun tiimini lähtee, olen ateljeessani.
Kävelen alushousuissani.
Käännän valoa, kävelen ympäriinsä ja katselen niitä.
Se on ihanaa. Se tekee minut onnelliseksi, en osaa selittää.
Ihmiset, jotka rakastavat amuletteja, voivat samaistua minuun.
He voivat vain katsella amulettejaan koko päivän.
Sama täällä.
Se on sama tunne.
Suhtaudun tähän intohimoisesti ja rakastan tätä.
Kääntelen niitä ylösalaisin, vasemmalle ja oikealle.
Sitten mietin uuden version tekemistä.
Keksin aina uusia ideoita.
En kyllästy siihen.
Jatka. -Tämä on yksi suosikeistani.
Se on…
Muumio? -Kyllä.
Muumio, jolla on pyörä.
Aivan.
Näetkö?
Kun tämä versio oli valmis,
ajattelin, että siinä on pyörä, mutta ehkä voin laittaa jotain lisää.
En tiedä muista ihmisistä,
mutta minulle Note Udom -
on taiteilija.
Kun näin Dom Dogin ensimmäisen kerran, näin yhteyden sinun ja taiteen välillä.
Näin sen Deaw 7 -show'ssa.
Aivan. Deaw 7 -show. Niin. -Eikö?
Ja toinen Chiang Maissa.
Jäätelökaupassa. -Niin.
Miten keksit Dom Dogin?
Ajatus tuli, kun olin ihastunut erääseen henkilöön.
Ja hän…
Painii korkeammassa sarjassa? -Aivan.
Et ole hänen tasollaan.
Tunsin olevani altavastaaja.
Tunsin olevani puutteellinen.
Tunnen itseni aina altavastaajaksi.
Halusin tehdä omakuvan.
Siitä se alkoi.
Laitoin sen Deaw 7:n lavalle.
Esityksen jälkeen tuhosin sen.
Koska se oli vain tausta. -Selvä.
Sitten tein uuden ja laitoin sen jäätelökaupalle.
Koska minun piti tehdä kuppeja ja kulhoja jäätelökauppaan,
tein tämänkin. Opin muutakin.
CHIANG MAI 2009
Opin polttamaan keramiikkaa. Se on keraaminen.
Sain oppia ja tehdä sitä samaan aikaan.
Tein ensin 30 tai jotain.
Puolet meni rikki.
Olin tyytyväinen noihin 15 hyvään.
Kuljetusprosessin aikana… -Ne hajosivat.
Kyllä. Joissakin oli halkeamia. Tässä on muutama jäljellä.
Muita minulla ei ole. -Todellako?
Nämä ovat virheettömiä. -Okei.
Luulen, että teit nämä kokoelmat samaan aikaan.
Niillä näyttää olevan yhteys.
Vai mitä?
Tässä olin jo oppinut polttamaan keramiikkaa.
En tiedä, paljonko niillä on väliä. Kiusoittelin show'ssani sotilaita.
Niin.
Muistatko, että sotilas soitti minulle?
Minä…
Minulla oli ahdistunut olo. Se oli turhauttavaa.
En osannut päästää sitä ulos.
En julkaise tunteitani netissä.
Ilmaisen tunteeni teoksillani.
Muotoilin nämä hahmot. Ostin jopa uunin.
Se on takana. Ei tarvitse mennä Lampangiin tai Chiang Maihin.
Jotta tämä olisi paremmin ymmärrettävissä,
yritin kai vaatia jotakin.
Siksi kyltti.
Se näyttää protestoivan jotain.
Sen ympärillä on köysiä ja johtoja.
Se tuntuu sorretulta.
En halua selittää. Minusta tuntui siltä.
Se on kuin päiväkirja tai muistio siitä ajasta.
Sanoit aiemmin,
että monet ihmiset haluavat julkaista tunteitaan sosiaalisessa mediassa.
Kun he saavat palautetta siitä,
he rauhoittuvat.
Mutta loit nämä hahmot yksin kotonasi.
Auttaako se todella? Kukaan ei näe niitä tai tiedä niistä.
Sain kaiken pois painamasta. Vain sillä on väliä.
On hyvä, ettei palautetta tule.
Jotkut voivat olla negatiivisia, enkä halua käsitellä sitä.
Päästin tunteeni ulos ja jatkan eteenpäin.
Nämä ovat puumaalauksia. -Niin, puuta.
Se on sinulle pakkomielle.
Niitä on paljon.
Milloin maalasin tämän?
Vuosi 2014.
Maalasin tämän vuonna 2014. -Melkein kymmenen vuotta sitten.
Ja tuon myös.
Tämä oli 2015.
Tuo on 2017.
Maalasin ne niihin aikoihin.
Näin siinä myös kuoppia.
Miksi teit niin?
En maalannut sitä kankaalle.
Se oli puupaneeli.
Sen sijaan, että piirtäisin viivoja siveltimellä,
käytin puusepän työkalua.
Se näyttää poralta.
Se on reititin.
Piirsin viivan tällä puusepän työkalulla.
Käytin myös puunveistotyökalua.
Se on kuin puun veistämistä. -Tulee mieleen, mitä teimme taidetunnilla.
Halusin karkean pinnan. En halunnut sen olevan sileä.
Se näyttää enemmän käsityöltä.
Välittikö se tarinan, jonka halusit kertoa?
Tarkoittiko karkea pinta jotain?
Kumpi tuli ensin, tekniikka vai tarina?
Tunteeni ensin, tekniikka sitten.
Jos jokin asia saa oloni kurjaksi,
haluan pinnan olevan tällainen.
Maalaus tai piirtäminen kankaalle ei ole tarpeeksi tyydyttävää.
Minun on kaivettava ja raavittava sitä.
Pölyä on kaikkialla. Työkalun ääni…
Aluksi ajattelen hauskuutta.
Myöhemmin tulevat tarinat, jotka haluan kertoa.
Maalaukseni ovat sekoitus.
Helpoiten ilmaistuna maalaukseni ovat puoliabstrakteja.
Okei, puoliabstrakteja. -Aivan.
Jotkut ovat ymmärrettäviä, jotkut eivät.
Abstraktit teokset ovat käsittämättömiä.
Nämä ovat puoliabstrakteja.
Haluan tulkita puoliabstraktin tyylini uneksi.
Unessa ei tapahdu vain yhtä asiaa.
"Näin viime yönä unta yhdestä krokotiilista."
Pikemminkin: "Krokotiili jahtasi minua, joten hyppäsin ja putosin jokeen.
Sitten näin aaveen ja vanhan opettajani.
Poikaystäväni sanoi, että ruoka on valmis."
Se on puoliabstraktia.
Teokseni ovat sellaisia.
Tunteitani ihmisiä tai asioita kohtaan sillä hetkellä.
Niitä on hauska yhdistää.
Se tallentaa sen hetken.
Se osoittaa vaikeuksiani.
Itse asiassa en halua selittää.
On hauskaa antaa ihmisten tulkita niitä itse.
Se voi vaikuttaa heidän mielikuvitukseensa.
Tai he voivat samastua tarinaani.
Jotkut pitävät siitä, jotkut eivät.
Näin toisen kokoelman,
joka liittyy tähän.
Se on pöytätenniskokoelma.
Ne kehittyivät neliön muodosta.
Aivan. -Muutin ne tähän muotoon.
Halusin nähdä, pystynkö siihen.
Tai saisinko sen toimimaan.
Miksi pöytätennismaila?
Ei aavistustakaan.
En oikeasti tiedä.
Taidekriitikko tuli katsomaan töitäni.
Näin hän tulkitsi sen. "Se johtuu siitä, että työskentelet yksin.
Kannattaisi olla tekemisissä jonkun kanssa. Tai itsesi kanssa."
En ollut ajatellut sitä ennen.
Etkö tiennyt? -En.
Niin hän tulkitsi sen. Että halusin olla vuorovaikutuksessa jonkun kanssa.
Rehellisesti sanottuna -
minulla ei ole yhtään ystäviä.
Se on hyvin yksinäistä. -Maalaat vain.
Aivan. Niin.
Sama juttu, kun kirjoitit kirjan.
On oltava yksin keskittyäkseen.
Muuten en voi keskittyä. -Niin.
Haluat vuorovaikutusta.
Niin hän sanoi, ja olen samaa mieltä.
Voinko katsoa taakse? -Kyllä.
Se on ripustamista varten. -Okei.
Luulin, että maalaisit takaosankin.
Itse asiassa maalasin.
Se on tuolla.
Maalasin tämän molemmilta puolilta. -Aivan.
Sinulla on monta kokoakin.
Tein tämän kauan sitten. -Siinä on ripustin.
Niin. -Olet hullu.
Maalasin tämän puolen ensin.
Halusin maalata lisää.
Mielessäni oli enemmän, mutta puulevyjä ei ollut.
Tätä muotoa ei voi tehdä yhdessä päivässä. Se vie aikaa.
Ainakin kymmenen päivää.
Päätin maalata tämän puolen.
Tässä se on.
Maalasin tämän puolen. On päätettävä, kummasta puolesta pidän.
Näytän sen puolen, josta pidän sillä hetkellä.
Kun kyllästyn, käännän sen toisinpäin.
Niin.
Uskon, että vain hullut tekevät näin.
Hän teki sen.
Tiesin sen.
Näissä teoksissa,
etenkin näissä kolmessa,
on pöytä.
Niin.
Mitä ajattelit? Miksi pöytä?
Sen alla nukkuu myös joku.
Mielessäni oli yksi sana.
Se tulee sanasta "chef table".
Se on suosittua nykyään.
Minä…
Yllättäen ajattelin sanaa "joke table", "vitsipöytä".
En tiennyt, miten keksin sen. Niin vain kävi.
Se johtuu varmaan siitä, että olen vitsailija tai koomikko.
Tämä on kuin "joke table".
Kun puhuin jollekulle sinusta,
sanoimme kaikki samaa.
Haluamme tietää, mitä ajattelet.
Miksi työsi ovat tällaisia?
Mielesi on kuin huvipuisto.
Jotain sellaista. -En ole varma.
Ehkä se on…
Se on hyvä kysymys.
Vastaus on, että ne ovat mielessäni.
Ajatukset ovat ahdettuna sinne.
Joskus en saa unta, joten herään aikaisin.
Kun herään, mieleeni tulee -
aivan hulluja kuvia. Oikeasti. "Maalaan tämän."
"Laitan sitä väriä ja tätä väriä." -Aivan.
Joskus tuntuu, että minulla on mielenterveyshäiriö.
Siksi tämä huone on kuin sairaala.
Mieleni on täynnä näitä kuvia.
Haluan tietää, ovatko muut taiteilijat tällaisia.
Maalaaminen tulee luonnostaan.
Mutta show'ni eteen minun on ponnisteltava enemmän.
Minun on valittava tarinat ja vitsit huolellisesti.
Mutta tämä -
vain purkautuu ulos.
En liioittele. Ideoita on niin paljon, etten pysy perässä.
En voi tehdä kaikkea.
Kunpa minulla olisi kymmenen kättä.
Ehkä siksi olet multitaskaaja.
Niin. -Haluat vain tehdä kaiken.
En tee vain yhtä asiaa. Teen sitä ja tätä yhtä aikaa.
Montaa asiaa kerralla.
Tuntuu, että sisälläni on paljon ideoita. -Haluat saada ne ulos.
Niin. -Unohdatko joskus?
Monet ihmiset eivät muista uniaan, ja se on turhauttavaa.
Niin käy minullekin.
Tällä tavalla minä muistan ne.
Minun pitää herätä ja piirtää uneni.
Yritän muistaa, mitä unessani oli.
En ehkä muista sitä tai löydän muita mielenkiintoisia asioita mielestäni.
PÖLLÖ
TÄTI KORKKAREISSA
NORMAALIN IHMISEN OUTO TYÖ?
Saanko nähdä luonnospaperisi?
Tykkäät luonnostella koko ajan.
Luonnostelen joka päivä.
Entä tämä kasa?
Miten teet sen?
Mitä ajattelit, kun teit tämän?
Mikä on tarina? -Nämä ovat tunteitani, ei ajatuksiani.
Idean keksimiseen -
tarvitaan energiaa toisin kuin tunteeseen.
Kun tunnen jotain, otan paperin ja ruiskutan siihen maalia.
Kuten lapset.
Se on naurettavaa. Se on hupsua.
Suihkutin värejä ja kirjoitin siihen jotain.
Katso! Se on lainaus.
"Lyhyt kipu on parempi kuin pitkä tuska."
Mikä se on? -Siinä on etiketti.
Kävin lääkärissä tai jotain.
1 TABLETTI 3 KERTAA PÄIVÄSSÄ
Refluksitaudin takia. -Okei.
Se on kuin päiväkirja.
Tiedätkö?
Se muistuttaa vatsakivustasi.
Aivan. Liimasin sen sinne.
Joskus se on kuitti kaupasta.
Ja liimaan sen siihen.
Entä tämä?
"Onnellisuutesi riippuu asenteestasi, ei…"
En saa selvää. -"Ei materiasta, mitä sinulla on."
Voitko kertoa siitä? Ajatus vain tuli?
Opettaakseni itseäni.
Törmäsin lainaukseen jossakin.
Oletko katsellut niitä uudestaan? -Kyllä.
Kehittyykö siitä taideteos?
Kyllä. -Oikeasti?
Kuten tämä.
Piirsin sen huvikseni.
Se on käärmeankkaolento.
Piirsin tämän vuonna 2017, jokin aika sitten.
Sitten ajattelin, että tämä on hyvä.
Tein isomman mittakaavan.
Muotoilin pienen version nähdäkseni, miltä se näyttää.
Se kehittyi siitä.
Ne alkavat hassuista luonnoksista. Kuten tämä.
Kenkä. -Aivan.
Mietin, miltä tuollainen kenkä tuntuisi jalassa.
Kun minusta tuntuu, että se voisi olla kiinnostava, aloitan muovauksen.
Nähdäkseni kuvastaako se tunteitani.
Tämä ei kuvasta vielä.
Siksi se näyttää kömpelöltä.
Ihmisen jalat eivät sopineet, ja vaihdoin ne norsun jalkoihin.
Tämän nimi on "Mara".
Odota! Voiko pää tulla ulos? -Tykkään vaihdella sitä ja tätä.
Ai! Jotta näet, sopivatko ne yhteen.
Sain idean, kun söin karvaskurkkua. Pidän sen rakenteesta.
Sillä ei ollut vielä päätä, ja ideat loppuivat.
Joten aloin sen sijaan tehdä tätä.
Tätä. -Näin sen luonnoksen.
Kun olin tehnyt kehon,
päätin tehdä tällaisen pään.
Koska näin mopsin.
Ymmärrätkö?
Sitten minun on tarkistettava, sopivatko ne yhteen.
Kun tunnen, että tämä on oikea,
käärin sen ja lähetän sen valimoon,
jotta he voivat kopioida sen.
VEISTOSVALIMO, NONTHABURI
Tämä paikka on isompien hahmojen tekemiseen.
Siitä alkaa kaoottinen ja hektinen sarjani.
Tämä on muovausprosessi. Katso tätä.
Nämä ovat banaaneja. Tämä on tosi vaikeaa. Ihmiset eivät tiedä.
He luulevat, että käytämme yhtä muottia koko hahmoon.
Ei.
Meidän on laitettava kaikki osat yhteen.
En tiedä, miksi tein niin monta.
Mutta jos kukaan ei osta niitä, pyydän apua äidiltäni.
Mitä apua? -Myymään näitä kaduilla.
"Taideteoksia! Tulkaa katsomaan!"
Nämä eivät ole säästöpossuja.
Tiedätkö, mitä tarkoitan?
Hän käy kyselemässä: "Haluaako joku poikani taideteoksia?"
"Ostaako kukaan taideteoksia?"
Olen kysynyt itseltäni, että ymmärrän, kuinka vaikeaa tämä on.
Aloin ymmärtää, miksi vietät koko päivän sen kanssa.
HAPPYLAND STUDIO, BANGKOK
Voisin olla tällä taidealueella koko päivän.
Voitko kertoa, mitä tällä hetkellä teet?
Mattoja.
Haluan todella tyttäreni näkevän tämän. Hän pitää kutomisesta.
Voimmeko tulla oppimaan sinulta?
Tietenkin. Täällä on vähän mattoasiantuntijoita.
Miksi haluat tehdä mattoja?
Halusin muutosta.
Työskentelin puulla, joka on karkeaa ja kovaa.
Halusin tietää, miltä tuntuu,
kun luonnokset ovat jotain pehmeää.
Se on syy.
Piirsin mallin ja tein siitä maton.
Aluksi etsin YouTubesta, miten se tehdään.
Se ei ole helppoa.
Pitää osata käyttää tuftauskonetta.
Siinä tarvitaan venyttämistaitoa. On opittava nämä kaikki.
Halusin tehdä sen, joten otin yhteyttä tuftauksen opettajaan.
Pyysin heitä opettamaan.
Pyysit heitä? -Niin.
Järjestimme työpajan tiimilleni.
Aloitin pienten mattojen tekemisestä.
Tämä. Niin. -Harjoitteluun.
Harjoittelin ensin helppoja malleja.
Kun tulin paremmaksi,
yritin tehdä isomman yksinkertaisella designilla.
Siitä tuli aika kiva.
Oli opittava käyttämään leikkureita.
Se on kuin hiustenleikkuuta. -Ymmärrän.
Muotoilen sen hiuksia. Sitten aloin tehdä monimutkaisia malleja.
Tein monia, kunnes olin varma taidoistani.
Tämä matto on viimeisin työni opittuani sen.
Juuri sopivan pörröinen.
Ei liian pörröinen.
Konsistenssi ja tiheys.
Olen niin onnekas, että saan tänään mahdollisuuden nähdä töitäsi.
Harmi, etteivät monetkaan näe niitä.
Ihan oikeasti. Istun ja katson tuota mattoa, se…
Se on hullua.
Voisin puristella sitä koko päivän. Se on niin miellyttävää.
Kuten sanoit. Jokaisessa ihmisessä on hulluutta.
Me kaikki olemme vahingoittuneita -
tavalla tai toisella.
Kaikki ihmiset ovat vähän sairaita päästään.
Me vain käyttäydymme kuin olisimme normaaleja. Siltä minusta ainakin tuntuu.
Puhumamme perustella -
tiedän, että rakastat taideteosten tekemistä.
Oletko miettinyt, mikä on viimeinen taideteoksesi?
Olen. Minä olen -
luonnostellut sen.
Haluan, että minut tuhkataan, kun kuolen.
En halua tulla haudatuksi. Polttohautauksen jälkeen luuni viedään.
Ja ne pitää jauhaa jauheeksi.
Haluan, että ne laitetaan tiimalasiin.
Tällaiseen tiimalasiin.
Se Udom Taephanichista.
Huoneessani on valtava peili.
Se on saman kokoinen kuin tämä seinä.
Se korvaa särkyneen peilin, joka minulla oli lapsena.
Siinä oli paljon säröjä.
Suihkun jälkeen -
seison alasti sen edessä.
Katson itseäni ja tutkin kuvaani.
Minulla on iso nenä, iso vatsa,
litteät pakarat ja laihat jalat, joissa on tummia pilkkuja.
Aina kun katson itseäni peilistä,
mietin: "Jeesus, mitä tein itselleni?"
"Miten tämä tapahtui?"
Niin ei pitäisi tapahtua. -Niin.
Mitä tein itselleni?
Tänä aamuna, kun söimme nuudelikeittoja, eräs mies kysyi:
"Oletko sinä Note Udom? Olet niin komea."
Jestas.
Halusin antaa hänelle kaikki rahani.
Onko tämä sinun talosi?
Ei.
Taloni oli tämän talon vieressä.
Tilalle rakennettiin toinen talo. Siinä oli sama rakenne kuin tässä.
Kaikki oli puista.
Tuolloin sillä ei ollut kattoa.
Kun katsoit ylös, näit katon?
Kyllä.
Kauanko asuit täällä?
Annas kun ajattelen. Isäni kuoli,
kun olin 5 - 6 -vuotias.
Sen jälkeen äitini toi minut tänne.
Minä -
opiskelin alakoulussa täällä.
Aivan. Entä nukkumisjärjestelyt?
Muistaakseni se oli tällä alueella.
Täältä tuonne.
Nukuimme hyttysverkon alla.
Saman verkon? -Kyllä. Ja yksi tuuletin.
Se ei voinut pyöriä.
Koska verkko esti sitä pyörimästä.
Joten se…
En tiedä, miten äitini nukkui. Ääni oli…
Koko yön.
Samanlainen tuuletin oli albumini kannessa.
Oikeasti? -Niin.
Tein siitä albumin kannen, koska se on minulle merkityksellinen.
Tuuletin oli aina…
Millainen aamurutiinisi oli? Mitä teit?
Ennen kuin äitini meni torille, hän käski tehdä tulen.
Hiililiedelle? -Aivan.
Ensin pitää sytyttää soihtu.
Äitini myi riisinuudeleita kalacurrykastikkeessa.
Menit sitten suihkuun ja kouluun?
Niin. Minun piti kävellä, koska meillä ei ollut autoa.
Oliko koulu kaukana? -Hyvin kaukana.
Niin. -Monta kilometriä.
Aivan. Minun piti kävellä sinne asti.
Sinulla ei ollut pyörää? -Halusin sellaisen.
Kaikilla ystävilläni oli pyörä. Koulun jälkeen kävelin kotiin.
Ja sitten…
En tehnyt koskaan läksyjä.
En koskaan. -Et vain tehnyt niitä?
Niin. Tiedätkö miksi?
Minun piti pestä astiat ja kattilat äitini kaupasta.
Äitini pesi osan niistä, mutta minun piti silti auttaa.
Kukaan ei auttanut läksyissä.
Ei kukaan.
Äidilläni oli kiire.
Hän ei ehtinyt edes nukkua.
Se oli vaikeaa aikaa meille.
Hänen piti myydä ruokaa aamusta iltaan.
Sen jälkeen -
äitini laittoi lieden ulos.
Hän vaihtoi riisinuudelit som tamiin, paistettuihin banaaneihin ja pad thaihin.
Hän teki tuplavuoroa. -Hän myi ruokaa öisinkin.
Tuolloin meillä oli pahoja vaikeuksia.
Heräsin viideltä ja menin torille.
Ostin aineksia myymiini ruokiin.
Sitten avasin kaupan.
Järjestin ja siivosin kaiken.
Järjestin pöydät ja tuolit.
Minun piti kuoria papaijat ja tehdä seos paistetuille banaaneille.
Olin rahaton ja 20-vuotias. Se oli ainoa asia, jonka osasin.
Minulla ei ollut yhtään rahaa.
Ruoan myynnistä saadut rahat menivät vuokraan ja sähkölaskuihin.
Myös vesimaksuihin.
Halusin vain tienata rahaa.
Mutta en halunnut rikastua.
En tiedä, miten kasvatin hänet.
Mitä äitisi teki, joka oli viimeinen pisara?
Se oli kaiverrettu sydämeeni.
Kävimme torilla, ja siellä oli julistekauppa.
Se oli kuva pokeria pelaavista koirista. Pöydän ympärillä oli paljon koiria.
Ne polttivat ja pelasivat pokeria. Se oli hauska, ja pidin siitä.
Pyysin äitiäni ostamaan sen minulle. Ja hän osti sen pokerikoirajulisteen.
Tulimme kotiin.
Ryntäsin taloon laittaakseni julisteen seinälle.
Halusin laittaa sen portaiden alle.
Etsin liimaa tai jotain, millä ripustaa sen.
Kun laitoin sitä, äitini otti sen ja repi sen.
Mitä?
Olin järkyttynyt.
En tiennyt, mitä tehdä. Olin tyrmistynyt.
Hän vain käveli pois vihaisena.
Tuntui kuin äiti olisi läimäyttänyt minua naamaan.
En tiennyt, miksi hän teki niin. -Etkö?
En silloin.
Ymmärrän, miksi hän teki niin, kun vartuin.
Hän oli uupunut.
Hän ajatteli, että autan häntä kantamaan tavaroita taloon.
Papaijaa, kookoshiutaleita, raskasta kamaa.
Sen sijaan menin sisälle laittamaan julistetta.
Hänen piti kantaa kaikki.
En auttanut yhtään.
Siksi hän suuttui.
En ymmärtänyt.
Se oli traumaattista minulle.
Mietin, miksi hän oli niin ilkeä.
Ja hänen tekonsa.
Hän ei koskaan halannut minua eikä opettanut minulle läksyjä.
Hän ei vienyt minua kouluun niin kuin muissa perheissä tehtiin.
Iltasatu? Se on hölynpölyä. Sellaista on vain elokuvissa.
Oloni oli kurja.
Ajattelin, että hänen kanssaan oleminen oli kärsimystä.
Päätin karata.
Yritin keksiä keinon. Ajattelin, että olisi parempi asua sukulaisteni luona.
Olin vieraillut heidän luonaan.
Sain rahaa kiinalaisen uudenvuoden kunniaksi.
Kävin siellä kerran. Sain pari sataa bahtia.
Muistan sen ruokalähteenäni.
Heillä näytti olevan rahaa. -Kyllä. Menin siis sinne.
Missä he asuivat?
Banbungin alueella Chonburissa.
Tuolloin tie ei ollut päällystetty, se oli punaista maata.
Kun auto ajoi ohi, punaista maata lensi taloon.
Se näyttää tältä.
Varastin äitini rahat.
Varastitko rahat?
Varastin. Hänen kaupassaan oli rahakori.
Siinä oli kolikoita ja seteleitä.
Myös amuletteja. Nappasin rahat. Olin varastanut niitä päivien ajan.
Sinä päivänä odotin tilaisuutta paeta.
Laitoin tavarani Kodak-laukkuun.
Se oli lahja, mutta en tiedä, miten sain sen.
Piilotin sen.
Äitini palasi.
Kuten tavallista, hän meni lieden luo.
Hän alkoi valmistaa aineksia ja sanoi:
"Ood, mene ostamaan pullo soijakastiketta."
Silloin tiesin.
Tilaisuuteni tuli. Vilkaisin häntä. Hänellä oli kiire, joten otin laukkuni.
Tuolloin oli bussi numero 99.
Se oli punainen bussi ilman ilmastointilaitetta.
Se pysähtyi lähellä kotiani.
Minä vain juoksin.
En nähnyt häntä, mutta joku näki hänen nousevan bussiin.
Pystyitkö nukkumaan sinä yönä? -En. Miten olisin voinut nukkua?
Mietin, mitä tehdä.
Etkö hakenut häntä takaisin?
Minulla ei ollut rahaa ostaa bussilippua. Tiedätkö?
Sitten jäin pois Mochitin asemalla.
En tiennyt, miten pääsen sieltä Chonburiin.
Ei aavistustakaan.
Bussissa oli munkki.
Kysyin häneltä, miten pääsen Banbungiin, Chonburiin.
Hän vei minut…
Siellä oli henkilökuntaa.
Hän pyysi heitä viemään minut bussille, joka menisi Banbungiin, Chonburiin.
Kun saavuin sukulaisteni luo,
valehtelin heille.
Keksin tarinoita. Sanoin, että äitini löi minua.
Hän pahoinpiteli minua. Hän pakotti tekemään töitä koko yön.
Hän oli uhkapeluri.
Yritin saada hänet näyttämään pahalta, jotta he säälisivät minua.
Olin oikea kusipää.
Nyt kun asuit siellä,
milloin aloit ajatella tai huolehtia äidistäsi?
En ajatellut häntä ollenkaan.
Olin niin vihainen hänelle.
Paheksuin häntä. Olin loukkaantunut.
En ajatellut häntä.
Karkasin siis 15-vuotiaana -
ja palasin 20-vuotiaana.
Ajattelin, että minun pitää käydä katsomassa, miten hän voi.
Hän karkasi, mutta minun piti elää.
Minun piti ansaita rahaa.
En voinut vain jättää kaikkea.
Minulla oli vielä vuokra ja laskut maksettavana.
Hän oli vain opiskelija.
Ajattelin, että minun piti selvitä, koska olin köyhä.
Minulla ei ollut ketään.
Menin taloon.
Aika tuntui pysähtyneen.
Sama hyttysverkko ja tuuletin.
Mikään ei ollut muuttunut. Olin…
Olin ollut poissa niin monta vuotta.
Jopa vessa oli sama.
Olin järkyttynyt.
Mikä tärkeintä, kun palasin,
äitini piti mennä johonkin uskonnolliseen seremoniaan.
Hän pukeutui.
Sitten hän laittoi korvakorut kuten naiset yleensä tekevät.
Hänen korvakorunsa olivat tekokultaa.
Ne olivat vanhat ja vaurioituneet, mutta hän halusi käyttää niitä.
Kaulakorukin oli tekokultaa.
Huomasin, että häneltä puuttui keskihammas.
"Äitini on menettänyt hampaansa. Se oli hänellä ennen kuin karkasin."
Hänellä ei ollut rahaa hammaslääkäriin.
Ajattelin,
että voi luoja.
"Minun äitini…"
"Minun äitini…" En osaa selittää sitä. Miten hänen elämänsä oli niin vaikeaa?
Minulla on ristiriitaisia tunteita.
Siis siihen aikaan. En tiedä, kuinka kauan olin siellä.
Ajattelin: "Voi helvetti.
Odota.
Minä -
jätin hänet yksin -
mukavan elämän takia.
Minä -
jätin hänet -
kärsimään yksin."
Ajattelin,
että millainen mies minä oikein olen.
Aloin kyseenalaistaa itseäni.
"Hei,
häpeäisit.
Olet julkea.
Ajattelit, että sukulaisesi antavat sinulle paremman tulevaisuuden.
Miten kävi?
Kaikki meni ojasta allikkoon. Näin ei ollut parempi.
Kuka tarjoaa paremman tulevaisuuden?"
Sitten ajattelin,
että olen ainoa, joka voi tehdä sen.
Ei kukaan muu.
"Pikkuveljeni on vielä nuori.
Veljeäni ei näy missään.
Vain sinä pystyt -
luomaan tulevaisuutesi."
Mietin sitä.
Siksikö, että kasvoit ilman isää?
Olin järkyttynyt kuulemani takia.
Niin. -Sanottiin, että olin särkyneestä kodista.
Kuulin usein,
kun ihmiset puhuivat särkyneiden kotien lapsista tai lapsista ilman vanhempia.
Ja että heistä tulisi hankalia.
Olit kaikkea, mitä he sanoivat.
Ajattelin, että minun piti olla hankala.
Tein sen, mitä olin kuullut.
Tajusin sen aikuisena.
Ajattelin:
"Se on mennyttä. Isäsi kuoli kauan sitten."
Isäni kuoli. Jättäkää hänet rauhaan.
Antakaa hänen levätä rauhassa. Hän kuoli jo.
Se ei liittynyt minuun.
Se ei liittynyt siihen, miten elämäni paranee tai huononee.
En voi käyttää sitä tekosyynä ollakseni hankala.
Hänellä ei ollut mitään tekemistä sen kanssa.
Monet tekevät sitä paljon.
He käyttävät rikkinäistä kotia tekosyynä olla pahoja.
Odota. Se ei liity sinuun ollenkaan.
On otettava vastuu omasta elämästään.
On huolehdittava omasta elämästään.
Älä käytä tätä tekosyytä peitelläksesi sitä, miten kamala olet.
Kaikki, jotka ajattelevat:
"En pysty siihen. Olen rikki.
Vanhempani kuolivat. Olen särkyneestä kodista."
Sitä ja tätä.
Heidän pitää herätä.
Aloit tuntea, että haluat huolehtia äidistäsi.
Mitä teit? Kerroitko sen hänelle?
En kertonut hänelle.
Nyt minulla -
oli uusi tarkoitus elämässä.
Ennen elin vain päivän kerrallaan.
Opiskelin ja olin ystävien kanssa.
Minulla ei ollut tarkoitusta, nyt se muuttui.
Halusin saavuttaa tavoitteen.
Minun piti lakata käyttäytymästä huonosti.
Muuten en selviäisi.
Kun löysin elämäni tarkoituksen,
yritin olla eksymättä oikealta tieltä.
Tein mitä vain saadakseni rahaa.
Näin enemmän vaivaa.
Etsin töitä.
Pääsin viihdeteollisuuteen.
Olin avustaja ja roolittaja.
Yritin saada nostaa itseni parempaan asemaan.
Siihen aikaan tuli paljon töitä.
Ajattelin,
että ehkä äitini voi lopettaa työnteon.
Ostin 96 neliön talon Sinthonin asuntoalueelta.
Omilla säästöilläni.
Maksoin erissä.
Se oli muistaakseni 1 700 000 bahtia.
Sanoin äidilleni:
"Sinun tarvitse enää tehdä töitä. Tule asumaan kanssani. Huolehdin sinusta."
Sanoin sen hänelle. -Mitä hän sanoi?
Itkin.
Tein som tamia asiakkaalle.
Hän tuli ja sanoi:
"Äiti, tule luokseni Bangkokiin. Pidän sinusta huolta.
Minä hoidan kaiken puolestasi."
Olin yhä vahva, ja bisnekseni sujui hyvin.
Hän sanoi sen, kun asiakas oli siinä.
Itkin survin kädessäni ja kävelin pois.
Puhuimme, kun asiakas lähti.
Hän halusi minun asuvan kanssaan Bangkokissa ja hän huolehtisi minusta.
Olin onnellinen. Enemmän kuin onnellinen.
Sitten asuimme siinä talossa yhdessä.
Hänen käytöksensä alkoi parantua.
Hän kommunikoi kanssani enemmän.
Tunnuimme taas äidiltä ja pojalta.
Tuijotan tuuletinta katossa
Mitä muuta? -Villejä ideoita.
Villit ideat saavat pääni särkemään Tuuletin heijaa vasemmalta oikealle
Se näyttää suloiselta.
Se näyttää suloiselta
Mikä on äitisi asema esityksissäsi?
"Äiti."
Udomin äiti. -Hän on pomo.
Joo, hän on pomo.
Hän käy joka osastolla.
Hän on kaikkialla. Hän oli kuin keskus.
DEAW 2, MUANG THAI PATRA 1996
DEAW 11, ROYAL PARAGON HALL 2015
Henkinen ankkuri ja kokki. Hän järjesti esiintymispaikkaan keittiön.
Vaikka rakennuksessa ei saanut laittaa ruokaa.
DEAW 7, SCALA CINEMA 2008
Mitä hän teki? -Äitini laittoi lieden parkkipaikalle.
Se on sallittua. -Hän kokkasi siellä.
Sitten hän toi ruoan sisään.
Hän oli -
ovela.
Hän yritti taivuttaa sääntöjä.
Hän yritti löytää porsaanreiän. -Niin.
Luulen, että hänen aikomuksensa -
oli valmistaa lämpimiä aterioita. Kotiruokaa.
DEAW 4, MCC HALL, THE MALL BANGKAPI 1999
Niin. Hän halusi, että minulla on hyvä ruokahalu.
Hän tietää, mistä ruoasta ja mausta pidän.
Hän on tärkein voima ruoanlaitossa.
Ruoanlaiton lisäksi -
hän perusti oman peliluolan.
Ihan oikeasti. Kun olin lavalla,
hän levitti liinan pöydälle.
Tiimini istui hänen ympärillään ja he pelasivat korttia.
DEAW 11, ROYAL PARAGON HALL 2015
Onko hän katsonut show'tasi?
Onko hän katsonut esitystäsi? -Ei koko esitystä.
Hän vain…
Hän vain kurkisteli.
DEAW 5, SCALA CINEMA 2002
Kerran Deaw…
Se oli äitienpäivänä. Deaw 9? -Kyllä.
Sain tietää, että hän tuli esitykseeni, joten halusin kehua äitiäni.
Luulin, että hän katsoi screeniä. Puhuin menneisyydestäni.
Puhuin siitä, miten olin satuttanut häntä.
Koskettava puhe. -Koskettavaa.
Itkin, kun puhuin siitä. Olin hyvin tunteellinen.
ÄITIENPÄIVÄ, DEAW 9 2011
Kannoimme laukut taloon. En muista, kuinka myöhään se oli.
Taloa ei ollut vielä koristeltu. Päätimme nukkua yhdessä huoneessa.
Siellä oli kirkas neonvalo.
Laitoimme vanhat futonimme lattialle.
Jaoimme huoneen.
Ahtauduimme futonille ilman hyttysverkkoa.
Vanha tuuletin oli siellä.
Se on… Katsoin sitä.
Minun näkökulmani on muuttunut lapsuudestani.
Nyt se sai heilua vapaasti. Tiedättekö?
Sinä iltana olin niin onnellinen.
Jaoimme huoneen. Nostin jalkani äitini jalan päälle.
Puhuimme ja söimme yhdessä sinä iltana.
Se oli herkullisin ateria, jonka olen syönyt.
Mielestäni -
yhdessä syöminen perheenä merkitsee paljon.
Jos sinulla on perhe,
pidä heistä hyvää huolta.
Kukaan ei rakasta sinua koskaan yhtä paljon kuin äitisi.
Myöhemmin sain tietää, että kun itkin lavalla,
yksi tiimistäni juoksi kertomaan hänelle: "Tulkaa katsomaan. Hän puhuu teistä."
Äitini pelasi korttia ja sanoi: "Entä sitten?"
"Hän itkee."
"Itkeekö? Selvä.
Anna hänen itkeä. Anna hänen olla."
Anna hänen itkeä.
Jatkoin korttipeliä.
"Anna hänen itkeä."
Kun sanoit niin, olitko jakamassa? -Niinkö?
"Haluan pelata korttia."
Sen jälkeen olette asuneet yhdessä. Olitte kuin paita ja peppu.
Mitä annat minulle äitienpäivänä?
Kerro.
Hyvää meriittiä seuraavaan elämääsi. -Ei. Sinun pitäisi antaa jotain.
Sano se kameran edessä. -Annan sinulle rajattoman rakkauden.
Mitä tämä halaus tarkoittaa?
Se on äidin lämpöä.
Kerro nyt.
Annan 10 000 bahtia.
Miksi päästit irti?
Minulla on jo 10 000 bahtia. -Ai! Niin on.
Käsitykseni hänestä muuttui. Hän on kuin elämänkumppanini.
Elämänkumppani minulle tarkoittaa, että olemme aina yhdessä vierekkäin.
Kunnes kuolema meidät erottaa.
Jos joku tekisi elokuvan elämästäsi,
mikä osa elämästäsi pitäisi olla mukana elokuvassa?
Se olisi tärkein kohtaus.
Tämän osan täytyy olla siellä. Se oli…
Deaw 6 -show'n aikaan.
Selvä.
Siihen aikaan tutustuin Plahan. Hän omistaa Chin Bo Dang -ravintolan.
Hän omistaa iBerry Groupin. -Kyllä.
Opin tuntemaan hänet.
Liike- ja johtamistaitonsa vuoksi -
hän kysyi yrityksestäni.
"Note, onko sinulla kirjanpitäjää?"
"Miten menee?"
Hän pelkäsi, että unohdan maksaa veroja.
Sanoin, että minulla on jo sellainen.
"Minä puhun hänelle, jos unohdat."
Hän auttoi tarkistamaan tilini.
Kirjanpitäjä tuli itkien luokseni.
"Note!" Se oli seuraavana aamuna.
"Haluan erota." Hän on etelästä.
"Haluan erota."
"Miksi?"
"Pla tuli pyytämään tilejäsi. Hän sanoi haluavansa tarkistaa ne."
"Mitä sitten?"
"Ihmiset etelässä eivät tee näin."
Hän käytti sitä tekosyynä. Eivätkö etelästä tulevat pidä siitä?
"Tämä on nöyryyttävää etelästä tuleville."
"Otan lopputilin." Mitä?
Tunsin myötätuntoa. Hän oli työskennellyt minulle vuosia.
Pyysin anteeksi ja selitin, että Pla halusi auttaa.
"Minulle riittää. En voi työskennellä, jos minuun ei luoteta.
Luuletko, että varastin rahasi? Jos olisin halunnut, olisin tehnyt sen.
En jatkaisi yhteistyötä kanssasi.
Olet minulle rakas, mutta en voi sietää häntä."
Halasin häntä. Hän itki olkapäätäni vasten.
Sanoin: "Olen pahoillani. Hän halusi vain auttaa."
"Lopetan."
"Lopetan tänään."
Ja hän lähti.
Tuosta vain.
En osannut kertoa Plalle.
Hän tuntisi syyllisyyttä. Pidin asian omana tietonani.
Pian sen jälkeen -
menin ostamaan vanhaa kaappia Jatuchakin torilta.
Rakastan vanhoja puisia kaappeja.
Muistan, että kävin Rojin kaupassa ennen kuin hän muutti Train Marketille.
Se oli 65 000 bahtin lääkekaappi.
He toimittivat sen kotiini.
Minulla ei ollut käteistä.
Käskin kuljettajan odottamaan. Pyysin Todia nostamaan rahaa pankkiautomaatista.
Annoin hänelle pankkikorttini.
Kirjoitin salasanani lapulle ja annoin sen hänelle.
"Tod, nosta 65 000 bahtia." "Okei."
Kotini on kymmenen minuutin päässä pankkiautomaatista.
Hän ajoi pyörällä.
Hetken päästä hän palasi.
"Note."
"Sinulla on vain 1 000 bahtia."
"Tämä ei ole hauskaa."
"Olen esiintynyt elokuvissa. Minulla on paljon rahaa. Se ei voi olla oikein."
"Teitkö sen oikein?
Voit nostaa 65 000 bahtia kerralla.
Se ei toimi niin.
Sinun on otettava 10 000 tai 15 000 kerrallaan.
Senkin idiootti!"
Hän palasi.
Hän palasi ja sanoi: "Se sanoi samaa."
"Tiedätkö mitä, Tod. Aueng!"
Aueng oli graafisen suunnittelun harjoittelija. "Mene mukaan."
"Opeta hänelle, miten se tehdään oikein." Aueng lähti hänen mukaansa.
Kymmenen minuutin päästä he palasivat. Aueng sanoi: "Note."
"Tod oli väärässä."
"Se ei ole 1 000 bahtia. Sinulla on vain yksi baht jäljellä."
1,00 bahtia.
Aivan. Minulla oli yksi baht.
"Se on mahdotonta." Minulla ei ole vain bahtia jäljellä. Vitsailet."
Oat Chulalongkornin yliopistosta työskenteli kanssani. Hän sanoi:
"Note."
"Tule mukaani.
Tuo tilikirjasi. Menemme pankkiin.
Saat tietää totuuden."
Menimme sinne.
Kolme ihmistä pyörällä.
Vartin päästä palasimme.
Oat sanoi:
"Note."
"Sinulla todella on yksi baht jäljellä."
Sanoin: "Vittu! Yksi baht jäljellä."
Minulla ei ollut rahaa maksaa kaappia.
Lainasin rahaa äidiltäni.
Onko sinulla vain yksi tili?
Kyllä. Olin hämmentynyt. Miten minulla olisi vain yksi baht?
Soitin Plalle ja kysyin: "Pla, miksi minulla on yksi baht jäljellä?"
Hän tuli kiireesti tarkistamaan tilini. Hän sanoi, että joku on nostanut rahani.
Tutkimme asiaa.
Ilmoitimme poliisille ja soitimme pankkiin.
Lopulta -
pankkivirkailija kysyi,
montako pankkiautomaattikorttia minulla on.
Sanoin, että minulla on vain yksi.
Joku oli hakenut lisäkorttia.
Okei.
Hän nosti rahojani joka päivä.
Joka ikinen päivä.
Hän käytti sitä ostaessaan sitä ja tätä.
Ja sitten -
he näyttivät tiliotteen ja turvakameran kuvaa.
Se oli se kirjanpitäjä.
Hänellä oli toinen kortti ja hän varasti rahani.
Siksi hän halusi lopettaa.
Hän oli häipynyt aikoja sitten. Ei missään.
Kuun lopussa oli katastrofi.
Oli paljon asioita, joita hän ei ollut maksanut.
Minun piti maksaa osamaksut autostani ja asunnostani.
Jouduin käsittelemään monia asioita.
Olin epätoivoinen.
Olin…
Olin kuuluisa,
mutta minulla ei ollut tuloja.
Olin kuuluisa, mutta ei rahaa.
Se hetki -
sai minut ymmärtämään elämää.
Tunsin oloni ontoksi, kun minun piti tavata ystäviäni.
Tiedätkö?
"Katso!"
"Rikas ystävämme on täällä."
Rikas? Minulla ei ollut rahaa.
"Saanko nimikirjoituksen, varakas mies?"
Tuntui kuin sydämessäni olisi ollut puukko.
Tajusin, että maineeni on merkityksetöntä.
He eivät tienneet tapahtuneesta. Tunsin olevani tekopyhä. Olin feikki.
Olin tuollainen silloin.
Myin kaiken saadakseni rahaa.
Myin äitini auton ja niin edelleen.
Yritin myydä taloni, mutta se oli kiinnitetty.
En edes muistanut, milloin tein sen.
En muistanut sitä.
Kirjanpitäjä tiesi vikani.
Kun maalasin, käteni olivat likaiset. Allekirjoitin paperit lukematta niitä.
Halusin vain hoitaa ne pois alta.
Hän vei kaikki rahani.
Olin kuuluisa näyttelijä ja koomikko.
Kaikki halusivat kuulla vitsejäni. Mutta olin syvästi loukkaantunut.
Yleensä -
kun menen kirjakauppaan, ostan kaikki haluamani kirjat.
Tuolloin seisoin siellä ja luin koko kirjan.
Luin sitä koko päivän, koska minulla ei ollut rahaa.
Pidin sisustuslehdistä.
Kääntelin sivuja. Sitten löysin artikkelin, josta pidin todella.
Matkapuhelimissa ei ollut vielä kameroita. Minun piti muistaa se.
Halusin vain repiä sen sivun.
Joskus kävin ulkona ystävien kanssa.
Menimme syömään yhdessä.
Myönnän, että teeskentelin, että minun piti käydä vessassa,
kun lasku tuli.
Minulla ei ollut rahaa.
Lasku oli 1 000 tai 2 000 bahtia per naama.
Vessassa käyminen oli ainoa keino.
Tiedätkö, mitä tarkoitan?
Olin niin häpeissäni.
Minä tapailin Plata. Hän on varakkaasta perheestä.
Hän seurusteli yhden bahtin miehen kanssa. Ja… Hitto!
Olin tosi katkera.
Pla oli se, joka hoiti kaiken.
Sain lainaa hänen ystävältään. Se oli hänen vanha luokkatoverinsa Lin.
Pla esitteli minut ystävälleen. Hän ei ollut takaajani.
Otin lainan Liniltä -
ja käytin taloani Chiang Maissa panttina.
Häneltä saamani rahat menivät Deaw 7 -show'hun.
Niin.
Se oli elämäsi show.
Hitto! Aika Deaw 6:n ja Deaw 7:n välillä oli piinaava.
Minulla oli yksi baht.
Ne ajat ovat opettaneet minulle paljon.
Yksi oppimistani asioista on säästää rahaa.
Investointi.
Minun piti opiskella sitä.
Niin.
Joku yleisöstä saattaa tuntea,
että on vielä kysymyksiä, joita en ole kysynyt.
Jos haluat kysyä Udomilta jotain,
nosta… Ai!
Aloitan hänestä.
Olet koomikko.
Mitä ohjelmia tai elokuvia yleensä katsot viihteeksi?
Suosittelen tätä ohjelmaa.
Ei tarvitse olla koomikko katsoakseen sitä.
Se on The Ghost Secret.
Sen thainkielinen nimi on Kai Winyarn…
Lok Winyarn… jotain.
The Ghost Secret. Suosittelen sitä.
Kun pääset tänään kotiin, katso jakso 66.
Niitä on nyt noin 150 jaksoa.
Suosittelen jaksoa 66,
jonka nimi on "Vääryys".
Kirjoita se ylös, jakso 66, "Vääryys". Show'n omistaja on mestari Ole.
Hän on Thaimaan paras meedio.
Hän on ykkönen minulle.
Hän näkee, mitä sinulle on tapahtunut.
Hän näkee lähelläsi olevan aaveen.
Hän voi neuvotella aaveen kanssa puolestasi. Hän on niin hyvä.
Hän tekee hyvää.
Hän ei pyydä sinua tekemään mitään maagista hölynpölyä.
Hän ei harrasta mustaa magiaa.
Jaksossa 66 oli Salakjit Duangjan, laulaja.
Hän on Pumpuang Duanjanin sisko. Hänen lempinimensä on Ong.
Ongista tuntui, että hän tarvitsi jotain.
Kun hän käveli,
hänen sydämensä tuntui särkyneeltä ja hän halusi kuolla.
Niin hänestä tuntui. Hän sairastui usein.
Sairaala oli kuin hänen toinen kotinsa, ja hän halusi vain kuolla.
Hän tuli tapaamaan mestari Olea.
Ohjelmassa on kaksi muuta juontajaa,
Toffy ja Somcheng.
He menevät temppeleihin entisöimään niitä.
Jos haluat nähdä heidät, mene temppeleihin.
Ong meni mestari Olen luo.
Hän kertoi, mitä hänelle oli tapahtunut.
Kun mestari Ole näkee jotain, hän sanoo: "Minä -
näin menneisyytesi.
Teit hänelle jotain.
Lupasit hänelle jotain."
Kun hän sanoi niin,
Ong tunsi jotain outoa.
Yleensä Ong on kaltaisenne mukava nainen. Hänelle tuli outo tunne.
"Tunnetko jotain takanasi?"
"Kyllä. Hartioillani tuntuu raskaalta.
Varsinkin niskassani."
Yhtäkkiä Ong oli riivattu.
Hänen äänensä muuttui miehen ääneksi. Hän riivasi hänet.
Hän teki miekkatanssin.
"Miksi tapoit minut?"
"En ollut syyllinen. Miksi tapoit minut?"
Olin niin kiinnostunut. En voinut olla katsomatta sitä.
"Miksi tapoit minut? En ollut syyllinen."
Hänen äänensä muuttui miehen ääneksi. "Miksi tapoit minut?"
Mestari Ole sanoi nähneensä, mitä tapahtui.
Se oli sattunut läheisessä temppelissä, joka oli aiemmin teloituspaikka.
He googlettivat sen Sukhothain temppelin. He löysivät Phlai Chumponin temppelin.
He päättivät mennä sinne.
Asian korjaamiseksi heidän on oltava paikalla.
He kaikki menivät sinne.
Kun he saapuivat sinne, Ongin tila paheni.
"Miksi tapoit minut? Se ei ollut syytäni. Miksi tapoit minut?"
Mestari Ole neuvotteli sen hengen kanssa.
"Rauhoitu."
"Ei!"
"Voitko antaa hänelle anteeksi?" "Ei onnistu!"
"Haluan hänen henkensä. Haluan hänen verensä.
Jos voit antaa hänen vertaan, annan hänelle anteeksi. Tee se nyt!"
Olin koukussa.
Lopetin tekemiseni.
Ja minä jatkoin katsomista.
"Et tiedä, miten tuskallista tämä on ollut.
Olen odottanut yli 100 vuotta.
Pakotit minut leikkaamaan kurkkuni.
Tiedätkö, kuinka tuskallista se oli?"
Se oli dramaattista.
"Ihmiset eivät kuole yhdestä kurkun viillosta.
Minun piti tehdä se uudestaan ja uudestaan."
No…
Juttu on niin,
että aiemmassa elämässä Ong käski jonkun tappaa miehen,
joka nyt riivasi Ongia. Hän ei ollut syyllinen, mutta Ong tappoi hänet.
Mestari Ole sanoi: "Näin sen.
Siellä oli muitakin.
Äiti ja hänen lapsensa."
Ong otti heidät panttivangeiksi saadakseen hänet leikkaamaan kurkkunsa.
"Tiedät, että se sattui paljon.
Pakotit minut siihen. Maa oli vereni peitossa.
Haluan henkesi…"
Mestari Ole yritti suostutella häntä. Hän on kummitusjuristi.
"Haluan hänen vertaan! Anna sitä minulle!"
Ole sanoi: "Voiko hän luovuttaa vertaan?"
"Ei!" Hän leikkasi kurkkunsa, mutta sinä luovutat verta?
"Ei mitenkään! Ei!"
"Jos hän luovuttaisi verta sataan sairaalaan?
Hän tekee sen kolmen kuukauden sisällä."
"Ei! Ei onnistu!"
"Haluan tappaa hänet. Haluan hänen henkensä."
"Entä vihkiminen?
100 hengelle. Heidät vihitään sinulle thaimaalaisena uutenavuotena."
Sen kuultuaan hän rauhoittui.
"Haluatko sitä?"
Aave ei uskonut häntä.
Mestari Ole pyysi esityksensä faneja tulemaan vihityksi hänelle.
Sata ihmistä thaimaalaisen uudenvuoden kunniaksi. "Jos suostut."
"Jos se sopii sinulle, sano, että annat hänelle anteeksi."
Tämä osa oli tunteellinen.
Kamera kääntyi Oleen.
Sitten se kääntyi Toffyyn ja Somchengiin.
Kaikki olivat hermostuneita vastauksesta.
"Annan sinulle anteeksi!"
Musiikki alkoi soida. Temppelissä taputettiin.
Hän antoi anteeksi.
Lopulta hän teki niin. Itkin.
Munkki tuli.
็Hän käski Ongin kaataa vihkivettä.
Se ei ollut oikeasti Ong. Se oli henki.
Munkki alkoi messuta.
Ong oli…
Hän jatkoi messuamista.
Kun hän lopetti, Ong pyörtyi.
Silloin tiesin sen.
Minun täytyy sponsoroida tätä ohjelmaa.
Soitin Bellalle heti.
"Bella."
"Onko sinulla Toffyn numero? Voitko soittaa hänelle?
Haluan sponsoroida show'ta."
"Sponsoroida millä?" "En tiedä."
"Laitatko nimesi ohjelmaan?"
"Ei, haluan vain tukea ohjelmaa.
Näin heidän käyttävän vanhoja mikrofoneja.
Kysy, tarvitsevatko he langattomia.
Jos on, ostat neljä. Tee se.
Haluan olla osa sitä."
Ihan oikeasti.
Olen niin innoissani.
Katsokaa myös jakso 109.
Jopa on tarkkaa. -Se on jakso 109.
Sen nimi on "Loitsu".
Hyvä on.
Tapaus koski Karnia.
Hän on nuori naimisissa oleva mies.
Hän on tavallinen tyyppi.
Mutta hän tunsi jotain sisällään.
Hänessä oli kuin muita ihmisiä.
Aina kun hän menee temppeliin, hän oksentaa ja tuntee olonsa sairaaksi.
Kun hän tapasi kuuluisia suurmunkkeja, hän sairastui.
Jokin ei olisi halunnut hänen tekevän hyviä tekoja.
Hän meni sairaalaan. Hänelle annettiin lääkettä.
Diagnoosi: kaksisuuntainen mielialahäiriö. Hän on kärsinyt siitä 22 vuotta.
Kunnes hän tapasi mestari Olen. Mestari Ole näki, mitä hänelle tapahtui.
Hän sanoi, että entisessä elämässään Karn harrasti mustaa magiaa.
Hän oli munkki, mutta hän piti mustasta magiasta.
Hän vangitsi henkiä ja oli epäkunnioittava opettajilleen.
Siksi henki seurasi häntä tähän elämään.
Ei vain yksi, vaan kahdeksan henkeä.
He ottivat haltuunsa hänen kehonsa.
Bipolaarisuus on kuin olisi kaksi persoonaa.
"Tri" tarkoittaa kolmea. Viisi… kahdeksan. Hän oli kasipolaarinen.
Teidän täytyy katsoa sitä. Hänen persoonallisuutensa muuttui.
Se oli helkkarin hyvä!
Oikeasti.
Mestari Ole kertoi, mitä hän oli tehnyt ja käski pyytämään anteeksi.
He menivät temppeliin…
Johonkin temppeliin Nonthaburissa. Siellä hän eli entisessä elämässään.
He saapuivat sinne.
Mestari Ole piteli hänen käsiään puhuakseen noille hengille.
Mestari Ole tarttui hänen käsiinsä, ja joutui riivatuksi. Hän oli:
"Jätä hänet rauhaan."
Ole kysyi: "Miksi et päästä irti?"
"Koska en halua."
"Voisitko jättää hänen kehonsa?"
"En!"
"Sitten minun täytyy rangaista sinua."
"Siitä vain!"
Karnista tuli töykeä ja aggressiivinen.
"Anna palaa!"
"Käy päälle!"
Hän oksensi ja palasi normaaliksi.
Ole kysyi, tiesikö hän, mitä hän teki, ja hän vastasi kyllä.
Ole kertoi, mitä piti tehdä. Hän joutui pyytämään anteeksi kaikkia virheitään.
Hänen piti myös antaa uhri munkeille.
Ne henget saisivat meriitit.
Kaikki 8 henkeä, joita hän oli vahingoittanut edellisessä elämässään.
Mutta yksi heistä ei halunnut meriittejä.
He taistelivat hänen sisällään.
Seuraava kohtaus.
Hän aikoi antaa uhrin munkille.
Uhri oli täällä.
Munkki sanoi: "Rukoillaan."
Heidän piti ensin rukoilla.
Munkki messusi.
Karnin piti toistaa se.
Hän taisteli sisällään olevan hengen kanssa. Se ei halunnut hänen rukoilevan.
Mestari Ole käski häntä kestämään ja taistelemaan.
Yksi säe meni ohi.
Se kesti viisi minuuttia.
Hän jatkoi rukousta ja yritti taistella vastaan.
Ne henget olivat niin…
Jos tämä olisi Hollywood-elokuva, hän saisi Oscarin.
Se oli niin todentuntuista. Se näytti aidolta.
Hän taisteli kahdeksan hengen kanssa.
Lopulta hän suoritti koko rukouksen.
Munkki kaatoi vihkivettä hänen päälleen.
"Jätä hänet rauhaan. Palaa sinne, minne kuulut."
Olen väsynyt.
Teidän pitää katsoa se itse.
He eivät antaneet hänen mennä.
Olin niin innoissani.
En malttanut mennä edes pissalle.
Se on viihdyttävää.
Tykkään katsoa tätä ohjelmaa.
Siitä lähtien minusta tuli Toffyn fani.
Muutkin jaksot ovat hyviä.
Viime aikoina Toffy käy mielellään ufojen havaintopaikalla.
Menin hänen kanssaan.
Sanoin, että lähden mukaan,
mutta hän ei voi ottaa kuvaani.
Se on pitkä tarina. Kerron sen lyhyesti. Menin hänen kanssaan Uthaithaan.
Olen kiireinen ihminen. Mutten kieltäydy näkemästä yliluonnollisia asioita.
Luulin, että käytät vapaa-aikasi tuottavasti.
Enkö sitten käyttänyt? -En tiedä.
Halusin tietää, onko niitä.
Minua kiinnostaa aina, onko jokin huijausta vai ei.
Pete Thongchua sanoi voivansa kommunikoida niiden kanssa.
Kysyin Toffylta, millä paikalla hän yleensä käy.
Hän kertoi päivämäärän ja sanoi sen olevan Uthaithanissa.
Menin.
Menin kahden ei-uskovan kanssa.
Siellä olivat Bella ja Yaya, kirjanpitäjäni.
Saavuimme hotellille. Luulimme niiden tulevan myöhään illalla.
Päätimme ottaa torkut.
Saavuimme hotellille noin klo 18.
Suunnittelimme heräävämme torkuilta keskiyöllä.
Kysyin Toffylta, mihin aikaan ne tulevat. Hän sanoi, että kello 19.
Olin tosi valmistautumaton.
Pukeuduin nopeasti. En halunnut missata sitä.
Koska ufot kulkevat todella nopeasti.
En voinut kuhnailla, muuten jäisin paitsi siitä.
Entä jos ufoja olisi vain yksi? Kiukuttaisi.
Tulin näin pitkälle.
Tulin sinne, ja se oli iso piha lomakeskuksessa.
Tuolloin siellä ei ollut asiakkaita.
Voimme tehdä mitä halusimme.
He sammuttivat valot, jotta näkisimme ne selvästi.
Toffy pystytti teltan sinne.
Hänellä oli pokeripakka, jotta voisi pelata ystäviensä kanssa.
Hän sanoi, että meidän pitää kutsua niitä.
Luulin, että hänellä olisi signaalipaneeli.
Kuten lentokoneessa.
Se lähettää signaalin.
Seuraavaksi Toffy istuutui meditoimaan.
Hetkinen.
Meditoimaan?
En tiennyt, mitä tehdä.
Olin…
Olin hämmentynyt. Hän ei opettanut minua kutsumaan niitä.
Minä vain…
Bella makasi maassa.
Jotkut räpläsivät puhelimiaan.
Päätin puhua ufoille.
"Ufot, avaruusolennot."
"Olen todella utelias tietämään,
onko teitä oikeasti on olemassa.
Näyttäytykää, minä pyydän. Tulin tänne tapaamaan teitä."
Puhuin heille mielessäni.
Jotain tuollaista.
Hetken kuluttua Toffy avasi silmänsä.
Kysyin, mitä hän sanoi niille.
Hän sanoi puhuneensa niille suoraan.
"Hyvä ystäväni on tänään täällä."
Mitä?
Voitko vain kertoa, että tulin?
Toimiiko se?
"Hän on täällä. Älkää tuottako hänelle pettymystä." Mitä?
Hän painosti niitä. -Upeaa.
"Voitko tehdä sen noin?"
"Jotta hän voi todistaa olemassaolonne."
"Näyttäytykää hänelle."
Näinkö ufoille puhutaan?
Se ei ollut paras osa.
Älkää vielä naurako.
Kun hän puhui, katsoin ylös.
Niillä on yksi tiedustelija, joka loistaa vihreää valoa.
Se on laserkynä.
Hän osoittaa, missä se on, koska taivas on niin suuri.
Tähtiä on paljon.
Niin monta taivaalla. En voi tietää, mikä niistä on ufo.
Tämä tyyppi on kuin Toffyn siipimies.
Hän osoittaa, missä se on. -Kyllä.
"Vasemmalla."
"Kenen vasemmalla?"
"Osoitan sitä. Tässä vasemmalla!"
Hän osoitti.
Hitto, se on totta.
Se on totta. Tiedän, miten hullulta se kuulostaa.
Niin tunsin Pete Thongchuan kanssa.
Ajattelin, että olen nyt yksi heistä.
Niitä on olemassa, kaverit!
Kuunnelkaa minua.
Venus on kirkkain. Muut ovat kuin pisteitä.
Mutta se, jota hän osoitti vasemmalla, liikkui.
Se eteni todella nopeasti.
Kun sanomme niin,
Bella ja Yaya, jotka eivät usko sitä, sanoivat:
"Ehkä se on lentokone."
He tarkastivat ilmailusovelluksesta, oliko lähellä lentokonetta.
Ei yhtään. Kyllä. -Oliko se lentokone?
Se ei ollut lentokone.
Se toinen henkilö…
Hän tarkisti satelliittiseurantasovellusta.
Ei mitään.
Se ei ollut lentokone eikä satelliitti, joten se saattoi olla ufo.
Lentokoneet liikkuvat yleensä näin.
Se esine liikkui ylös ja alas.
Se liikkui…
Odota! Voiko tähti liikkua noin?
Todellako?
Sitten aloin nähdä enemmän ja enemmän. Niitä liikkui moneen suuntaan.
Jotkut tuikkivat.
Sinä yönä.
En liioittele. Tiedän, että se kuulostaa siltä.
Ufoja oli 51.
Mutta ne näyttivät enemmän pisteiltä.
Mitä ufo tarkoittaakaan?
Ufo on tunnistamaton lentävä esine. Jotain sellaista.
Ne olivat kuin liikkuvia pisteitä.
Lisäksi Toffy pyysi niiltä:
"Olkaa kilttejä ja tuikkikaa."
En voinut uskoa sitä. Se… -Nekö tuikkivat?
Oikeasti, olin todella järkyttynyt.
Katsoimme sitä -
seitsemästä illalla melkein puoleenyöhön.
Toffy käski minun levätä.
"Näytös on ohi."
Sanoiko hän niin?
Ensimmäinen kierros oli noin 30 ufoa.
Kysyin, milloin seuraava kierros on.
Hän sanoi, että neljältä aamulla.
Mistä hän tiesi sen?
Kysyin, mistä hän tiesi niiden aikataulun.
Mistä hän tiesi?
Hän sanoi, että tätä on tutkittu yli 20 vuotta.
Koska hän kuuli Khao Kalan tapauksesta.
Siksi hän tietää niiden ajoituksen.
Menin nukkumaan ja heräsin neljältä.
Kun kävelin ulos,
kuulin: "Siinä se on, 37. ufo tänään."
Näin sen selvästi.
"Mitä? Tämä ei voi olla totta."
"Miten kerron tämän ystävilleni? Olin varma, etten näkisi mitään."
En odottanut sitä.
Ajattelin tulla kotiin vitsailemaan tästä ufo-matkasta.
Mutta kävi ilmi, että ne ovat todellisia. Hitto.
Kotimatkalla olin yhä ymmälläni.
En tajunnut, mitä tapahtui.
Mietin seuraavaa vaihetta.
Khao Kalassa on ufo-klubi, joten ajattelin mennä sinne.
Mutta he ovat kovan luokan ufo-faneja.
Se tarkoittaa, että he antavat toisilleen nimet.
Niin.
Kuten Neptunus 16.
Pluto 15.
Sellaisia he ovat.
Heillä on myös signaalivastaanotin.
Yritin keksiä itselleni nimen.
Neptunus… Pluto…
Viagra 11.
Se ei ole planeetta.
Pelkäsin joutuvani syvälle tähän.
Toffy sanoi: "Älä mene sinne. He saattavat ottaa valokuvasi. Täällä on yksityistä."
Pidän siitä niin paljon.
Älä tee sitä.
Sinäkin joudut pakkomielteen valtaan.
Saimme nähdä, kuka Note, Udom Taephanich, on.
Näimme sinussa muitakin puolia kuin stand up -koomikon.
Toisin sanoen -
hän on koomikko, joka on jäävuoren huipulla.
Kun puhuimme kanssasi tänään,
näimme loputkin jäävuoresta.
Hän ei ole hauska vain lavalla, vaan myös elämässä.
Tämä on Note, Udom Taephanich! -Kiitos paljon.
Kiitos kaikille.
Kiitos paljon.
Tekstitys: Merja Pohjola