Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
STÖLD
- Vart är du på väg? - Jag ska leta efter kvistar.
- Hjorden kommer snart. Gå inte för långt. - Nej.
Jag är rädd för att märka kalvar. Jag vet inte om jag kommer ihåg snitten.
Klart att du gör. Ditt renmärke är nästan som farmors.
Du har ett gammalt renmärke som du har ärvt av gammelfarmor.
Där är du ju! Pappa har väntat så på dig. Du ska ju märka en kalv idag.
Du måste komma ihåg att säga till kalven att du inte äger den, du bara lånar den.
Nå, vad tror du? Ska du ha den brunsvarta kalven?
Nej. Jag ska ha den där.
- Den helvita kalven? - Ja.
Den är fin.
Nástegállu.
- Ska den heta det? - Ja.
Nu snittar du en náhppa.
Bra.
Och den andra sidan.
Nu snittar du en gieška.
Sen gör du ett snitt i delen som är kvar.
Bra, hjärtat!
Jag äger dig inte. Du är bara till låns.
Nástegállu!
Du är för snäll med henne, Elsa.
Hon måste ju bli stor och stark.
Hjärtat, om du ger henne för mycket, så slutar hon leta renlav själv.
Jag ger bara lite till. Jag lovar.
Hej, Lasse! Hittade du några renar idag?
Inte idag. De har gömt sig någonstans.
Helvete! Satan!
- Någon brände upp Rickards foder inatt. - Vad fan ska vi göra åt det?
- Vad pratar ni om? - Ingenting, syrran.
Vet du att renar med Nástegállus teckning bringar lycka?
- Vad då? - De bringar lycka.
Oj.
Kan du inte ge mig lite lycka? Jag skulle behöva det.
Du kan få hälften.
Hälften? Det klarar jag mig med.
Ska vi byta Pokémon-kort på rasten?
Nej, jag och Alice ska göra något.
- Får jag vara med? - Du är för... liten.
Va?
Hej!
Ett tusen femhundra trettionio.
Uppgiften är att dela upp talet
i ental, tiotal, hundratal och tusental.
Är det någon som vill försöka?
Elsa?
Ja?
- Dagdrömmer du igen? - Nej.
- Hör du, du måste vara uppmärksam. - Jag försöker.
Är det någon som vill försöka?
Ená, ená. Hej.
Hej, Nástegállu!
Vill du ha?
Kör efter!
Går det bra, hjärtat?
Sätt dig på skotern, så åker vi hem.
De har aldrig dödat våra kalvar förut.
Jag är helt säker på att det var den där jäveln.
Robert Isaksson?
Hej.
Hör du...
Såg du vem det var?
Du vet väl att du kan berätta allt för mig?
- Varför var du där ensam? - Det kan vänta till imorgon.
Ska jag sova här hos dig inatt?
Släck inte lampan.
Nástegállu.
Pappa, jag måste gå på toaletten.
Skynda dig, då.
Det gick snabbt. Hur är det?
Berätta.
Min kalv...
Nástegállu.
Hjärtat...
Pappa? Pappa!
Vad var det han sa om stöld?
Hoppa in i bilen nu.
Men...
Norrsken, norrsken, lipp-lipp-lii!
Fettbit i munnen, lipp-lipp-lii!
Yxa i pannan, lipp-lipp-lii!
Reta inte norrskenet, hjärtat.
Det är de hädangångnas själar som vandrar där uppe.
Är Nástegállu också norrsken?
Alla som har levt på jorden vandrar där med norrskenet.
Sörj inte Nástegállu.
Var glad att hon har varit här hos dig.
Hörde du att Heatta inte ska mata renarna nästa vinter?
Ja, men hur ska det gå? Igår var det fem plusgrader och regn.
Idag är det nästan -20. Renarna kan inte beta genom den här isskorpan.
Något har hänt med klimatet. Det brukar inte vara så här.
Hur blir det för mina barn?
Jag vill att de ska ha möjlighet att fortsätta leva som vi gör.
Det som hände med Nástegállu är mycket tungt för Elsa.
- Kan du inte muntra upp henne? - Jag kan försöka.
Nog har jag sett att du gillar att arbeta med renar. Det är ett hårt jobb.
- Ja, men det klarar jag. - Det är klart att du gör.
Men med så små vingar flyger du inte lika högt som en kråka.
- Jag är ingen kråka. - Så klart inte. Du är en skitunge.
Är du helt säker på att du vill arbeta med renar?
Helt säker. När jag tittade in i Nástegállus ögon, så visste jag.
Varför dödar de våra renar?
Vissa är idioter.
De varken gillar eller förstår vårt sätt att leva.
- Varför inte? - De tycker att vi är i vägen.
Du ska veta att till mig kan du alltid komma.
Det kan handla om vad som helst.
Jag förstår om du inte vill.
Men...
...hemligheter växer och de kan bli tunga att bära.
Speciellt om man försöker bära dem ensam.
TIO ÅR SENARE
Elsa, har du med dig det bra lassot?
Titta nu!
- Få se nu hur stark du är, Elsa. - Sluta tramsa. Kom och hjälp mig.
- Dra den närmare. - Ta tag i den, då!
Kom hit.
Vi sätter ett bomärke här.
Titta på dem!
- Hej. - Hej.
- Har du sett? - Vad då?
Skrytmånsen. Han tror att han är så duktig och kommer hit.
Niila?
Han är ju det, eller hur?
Han kollar in dig.
Låt honom titta.
Varför slår du inte dina påsar ihop med Niila? En så vacker pojke!
Elsa ihop med renkungens son? Det vore nåt, det.
Nej, för tusan! Jag har inte kämpat i alla dessa år för att bli hans fru.
- Då stannar jag hellre hos pappa. - Det hade varit bra för dig.
När hans far dog, blev han rikast i byn.
Johan Heatta är inte död.
- Är han inte? - Nej.
- Jon-Isak, här kommer den. Ta tag i den. - Pappa, den är min.
- Pappa, hjälp mig. - Det är din systers.
- Hjälp till, brorsan! - Ja, jag kommer.
- Ja, ta den. - Oj, vad det var tungt.
Herrejävlar!
Det är viktigt att komma ihåg att förr i tiden
fick vi inte ens prata samiska.
Kan ni tänka er det?
Mormor har sagt att hon bodde på internat när hon var liten.
Ja, så var det ofta förr i tiden.
Barn till renskötare fick inte bo kvar hemma.
De tvingades bo på internat och lära sig svenska där.
Jon-Isak.
Farfar har berättat att om läraren hörde honom prata samiska
slog han honom på fingrarna en linjal.
Så var det. Jag är säker på att många har hört liknande berättelser.
Man får inte använda telefon i skolan.
Jag vet, men nu måste jag svara.
Hej.
Mamma, jag har lektion just nu. Vad är det?
Farmor har försvunnit igen. Du måste hjälpa till att leta.
Farmor!
Farmor, vart är du på väg?
Till renarna, så klart.
- Ska vi inte åka hem? - Nej då.
Syrran klarar sig inte utan mig.
- Vi kan åka hem och hämta hunden. - Hunden?
- Vem är det som har hund? - Vi.
Okej då, vi åker och hämtar den.
Nu har du saltat köttet för mycket igen.
Det ska vara salt. Då blir man törstig också.
Jag tänkte på det du sa om gruvan.
Du är den äldste sonen.
Åk om du vill, men tänk på att det är du som ska ta över efter Nils-Johan.
Varför måste jag? Elsa vill ju, och det är det enda...
Det kommer inte att ske. Det vet du ju. Elsa blir aldrig husbonde.
Det finns ju ingen framtid här.
Vädret förändras och kalhyggena blir större.
Hur fan ska vi klara oss?
Ja...
Jag vill vara lite mer som du.
Snygg, eller?
Håll käften. Jag pratar om din frihet.
- Frihet? - Ja, du kan göra vad du vill.
Är du dum? Du vet inte vad du pratar om.
Varför blir du så arg?
Jag är yngst i familjen. Jag har inte ens renar längre.
Jag måste vara dräng åt din far. Jag har ingen talan i samebyn.
Jag är längst ner i hierarkin. Fan, jag har inte ens kvar mitt renmärke.
- Har de tagit ditt renmärke? - Ja.
Utan ett renmärke är jag inte same längre.
Fan...
När jag kommer hem från gruvan, så kallas jag jävla Judas.
Jag var tvungen att åka dit.
Och här sitter du, för fan, och pratar om frihet. Jävla idiot!
Du förstår inte hur bra du har det här.
När jag är i Kiruna, längtar jag hit hela tiden.
Ja, det är fint här.
Inte en människa någonstans.
Helt fridfullt.
- Hallå. - Jag hörde skott vid Heargebuolža.
Helvete. Jag kommer.
Vad i helvete!
Nu har den jäveln varit här igen.
- Öronen har han naturligtvis skurit bort. - Ja.
- Det är kanske min ren. - Den förbannade jäveln!
Det är säkert den hungrige jäveln. Vi följer skoterspåren.
- Vi kör och kollar. - Ska vi inte ringa polisen?
Polisen gör inget om det inte finns bevis.
Nu har vi chansen att sätta dit den jäveln.
Titta här...
Det är blod.
Han har dragit renkropparna här.
Ring polisen. De måste komma nu och undersöka blodspåren.
Vi får nog åka hem.
- Det dröjde bara två timmar. - De har ingen brådska hit.
Den här gången slipper han inte undan.
Tror du att han åker fast den här gången?
De känner ju varandra.
Du borde kunna ta av dig skorna.
- Allt är mitt fel. - Ditt fel?
Om jag hade berättat när jag var liten, så hade inte det här hänt.
Vad... Vad menar du?
Va?
Robert dödade Nástegállu.
Det antog vi redan.
Vi har misstänkt att han gjorde det.
Men efter händelsen i polishuset ville inte pappa pressa dig mer.
- Hotade han dig? - Jag borde ha berättat för länge sen.
Varje ren som har dödats har dödats på grund av mig.
Jag har inte vågat berätta.
Den enda skyldiga är den där jäveln.
Inte du.
Det ska du veta.
- Hon kör som en galning. - Det gick ju jättebra.
Hej, Olle.
Jag hörde att Elsa var på polisstationen igår.
- Var hörde du det? - Ryktet går.
Elsa följde blodspåren till Isakssons förråd, men polisen gjorde inget åt det.
Du vet ju att en av mina renar dödades förra veckan.
Men det bästa nu vore att jag eller du pratar med polisen.
Varför det?
Det spelar ingen roll vad vi tycker om hur polisen sköter ärendet,
men vi måste prata med dem. Det hemska dödandet måste få ett slut.
Inte kan man då storma in hos poliserna och provocera dem, som hon gjorde.
Jag provocerade inte. Jag lämnade bara in bevis.
Polisen har inte hjälpt oss ett skit. Ska vi tiga och låtsas som ingenting?
Elsa försöker åtminstone göra något.
Ingen av oss vill ha strul, eller hur, Nils-Johan?
Vi har ju det viktiga mötet imorgon.
Risken är att alla kommer att vara emot oss på mötet.
Det är sant.
Jaha... Du tar hans parti nu?
Olle för samebyns talan.
Säg något, då! Något måste hända!
Låt oss som är valda göra vårt jobb.
Jag har inte valt någon. Ni lyssnar inte på mig för att jag är kvinna.
Elsa, sluta nu.
Elsa, sätt dig!
Jaha, du försöker starta ett världskrig?
- Har du blivit galen? - Jag säger som det är.
Hela samebyn vänder sig emot oss.
Har du inte lärt din dotter folkvett? Helvete!
Hej, hur gick det?
Fråga din dotter.
- Vad har hänt? - Han är bara sur.
- Det blir fina skor, farmor. - Det är väl klart.
Du kommer alltid att klara dig. Det vet jag.
Det var tungt för dig när de dödade din fjolårskalv.
Vi var ute och matade renarna när din far berättade hur ledsen du var.
Sa han det?
Jag förstod redan då att du skulle bli less på alla tråkigheter vi har nu.
Tusan, det behövde jag.
Vet du...
Jag har alltid trott att du skulle ge dig av.
Okej, det här ska du hålla tyst om.
Jag har tänkt ge mig av.
Åtminstone ett tag.
Söka in på ett universitet eller... Skaffa mig en utbildning.
Något som kan förbättra vår situation. Något som ger mig styrka...
Makt.
Elsa, ge dig av! Du är ung.
Åk och skapa dig en ljus framtid.
Nog vet du också hur osäker situationen är för renskötseln.
Men vi kan inte ge upp, Lasse.
- Le! - Jag ler ju.
Radera den.
- Den får du inte spara. - Jo då, den sparar jag.
Nej, gör inte det.
Farmor brukar säga att det är våra förfäders själar som färdas där uppe.
Ja, farmödrar, de vet.
- De spränger snart. - Vad säger du?
De spränger snart.
- Nu blev du skrämd. - Hoppas att det inte var människor där.
Gruvan sväljer allt.
Det är som att såga av grenen som man sitter på.
Då måste man ta sig till en annan gren.
Och om det inte finns grenar kvar?
Mattias?
Vad tusan, Mattias! Kom nu!
Vad gör du här?
Du är som ett stort barn ibland! Vet du det?
Hur är det med dig?
Va?
Låt bli...
- Men seriöst, hur är det med dig? - Bra.
Berätta.
Den jäveln gör mig arg.
Det finns blodspår ända fram till hans dörr och ingen gör något.
Inte ens far.
Han blundar och tittar åt ett annat håll.
Han bryr sig inte om det som händer.
Förstår du inte? Våra renar försvinner!
Den jäveln borde man ta livet av.
Vi har samlats här
för att ta avsked av en broder, en morbror...
- Varför säger hon så? - ...och en god vän.
Nu vet vi inte var han kommer att hamna. Säkert i helvetet.
Farmor, vi pratar inte i kyrkan.
Lasse föddes i Calmmejávri 1988.
Han visste tidigt att han ville arbeta med renar.
- Han bodde med systern Hanna... - Jag måste gå på toaletten.
- ...och hennes man Olle. - Det passar sig inte att gå nu.
Det är kanske svårt att förstå
varför Lasse valde att lämna oss.
Lasse betydde mycket för er alla.
Och ni kommer alltid att minnas honom.
Av jord är du kommen.
Jord ska du åter varda.
Jag stannar kvar här. Jag går hem sen.
EN MÅNAD SENARE
Titta vem som kommer här.
Titta.
Silver.
Vilken brosch!
Du milde!
Den är fantastisk! Får jag ta en bild?
Jag vet inte...
Låt henne ta ett foto och ta betalt.
För 500 kronor får hon ett foto på en riktig same.
Okej.
Och nu jojkar jag min egen syster...
Gå bort därifrån. Du är ju full!
- Varför är du så arg? - Det är pinsamt. Gå och sätt dig.
- Hej, Elsa! - Hej!
- Tjena. - Hej.
Och nu jojkar jag min egen syster...
- Hallå? - Någon har ställt renhuvuden vid vägen.
- Du måste komma hit! - Va? Är det sant?
Ja. Det är mycket folk här. Poliser och journalister. Skynda dig nu!
Okej, var är du?
Herregud!
Vem gör något så här sjukt?
Någon som inte gillar att det finns mycket samer här.
- Jag måste säga något. - Gå inte dit.
Jag måste.
- Du vet vad min far har sagt. - Det struntar jag i.
Har vi inte kommit överens om att det är jag som för samebyns talan i media?
Problemet är att det inte finns någon kontakt med media.
Hur ska folk veta vad som pågår?
Sen det här kom fram
har jag fått tre dödshot.
Så går det när man gapar i media.
- Du menar att det är mitt fel. - Förstår du inte?
- Ditt hat sätter oss i ett utsatt läge. - Det är allvar, Elsa.
Jag har pratat med samebyns styrelse, och vi har nu beslutat
att det nog är bäst för alla om Elsa inte deltar i samebyns möten framöver.
- Ni utesluter mig? - Ni kan inte göra så.
- Vi har redan tagit beslutet. - När då?
Ni är så jävla värdelösa! Ni tar bara galna beslut!
Du borde kanske vara här oftare och ta hand om dina renar.
Fan!
Jon-Isak, vad har hänt med dig?
Allt är ditt fel!
Sen du var i tidningen har allt blivit värre.
Jag vill inte att du ska vara lärare här.
Åk, Elsa.
Du är ung.
Åk och skapa dig en ljus framtid.
Nog vet du också hur osäker situationen är för renskötseln.
Igår när jag kom hem var farmor ute och hon hade inga skor på sig.
Vi kan inte ta hand om henne längre.
Tror de att vi bråkar bara för skojs skull här?
Vi måste bestämma oss nu.
Jag har ringt dit. De har en ledig plats.
Nu ska vi dit.
- Är du klar? - Har du sagt till Elsa?
- Hon ska inte med. - Vad då? Klart att hon ska.
Skynda dig! Vad håller du på med?
- Det är bättre att du stannar hemma. - Varför det?
Jaha, ska de nya gruvorna vara där?
- Ja, och här vid Átnjevárri ska de... - Hej.
Tyvärr, Nils-Johan. Elsa är inte välkommen hit.
- Skämtar du, Johan? - Nej.
Ni vet väl att mitt foder brändes upp igår kväll?
- Det finns inget vi kan göra. - Är det verkligen sant, Olle?
- Vi tog ett enhälligt beslut. - Vi var inte eniga.
För några dagar sedan när Jon-Isak kom hem från skolan, hade han blivit slagen.
Han var så ledsen. Du sätter igång de här galna diskussionerna i vår lilla by.
Barnen påverkas också av det som vuxna diskuterar.
Vad menar du? Ska vi inte lära våra barn vad som är rätt och sant?
Nu har du stått här länge nog. Där är dörren. Gå nu ut.
Vi vill inte ens vara här.
Lasse hade rätt. Det finns bara idioter i den här samebyn.
Jävla idioter!
- Hittade du flocken? - Ja, ett tiotal renar vid Vuoskoduottar.
Tänker du på Lasse ibland?
- Sa han något särskilt till dig? - Sa han något till dig?
- Jag tror att han var vilsen. - Vet du, du pratar som en präst.
Tusan också, jag är så less på att se ditt sura anlete varje dag!
Blunda, då! Ingen har sagt att du ska stirra på mig.
Du tycker synd om dig själv hela tiden. Sluta med det!
Jävla onödiga typer!
Bry dig inte. Det är ingen idé.
Du tycker väl om att skapa problem?
Vi åker.
Mattias, vad gör du?
- Nu anmäler vi den jäveln för misshandel. - Glöm det.
Du har läkarintyg, och jag kan vittna om det som hände.
Han är Martinssons och de andra polisernas vän.
Det blir som med dödandet av renarna. De gör inte ett skit.
Berätta inget för mamma och pappa.
- Hjälper du mig att bära? - Fråga Elsa.
Mamma, du är bara borta en natt.
- Ska det bli roligt? - Har du packat allt?
Jag har inte varit på spa på flera år.
Tack.
Vad har hänt?
Inget. Jag körde omkull med skotern.
Du måste köra försiktigt.
- När kommer ni hem igen? - Vet inte. Kanske imorgon.
- Glöm inte att kolla västra sidan. - Nej då. Senare.
Han kör som en tok. Jag är rädd att han skadar sig någon dag.
Vad tusan...?
Hej, Cugo! Kom då!
Varför dröjer det så länge?
Han är kanske på förhör nu.
Jag hoppas det. Jag vågar inte sova hemma när dåren är på fri fot.
- Du kan vara här så länge du vill. - Självklart.
Jag förstår inte. Du är den enda som kämpar för vår skull,
och du får också ta all skit.
Jag skäms för hur min pappa har betett sig mot dig.
- Det är inte ditt fel. - Nej, det är inte ditt fel.
Kan du öppna?
Ce, ce. Kom!
Var tusan är du?
Robert måste ha slaktat renarna han sköt igår.
Jag måste hitta bevis. Det är enda sättet att stoppa honom.
Helvete!
Nu så, jävla tjuv!
Vad i helvete?
Elsa!
Kom bort därifrån! Elsa!
Varför går du ut på den tunna isen?
Isen brast!
Vad tusan ska vi göra?
- Vi måste ringa polisen. - De kommer tro att jag dödade honom.
Det var en olycka. Jag såg ju vad som hände.
Var tusan har du varit? Jag har ringt dig tusen gånger.
Han kunde ha dödat mig!
Vad höll du på med?
Svara mig!
Är du helt från vettet?
Jävla idiot!
Hur kunde du?
Jag har inte gjort något.
Förlåt mig.
Stackars kalven frös ihjäl.
Du måste prata med någon.
Snart juni och fortfarande så mycket snö.
Med en psykolog.
De har kunskap om sånt här.
Hör du... Oroa dig inte.
Jag och Elsa tar hand om allt tills du kommer tillbaka.
Det blir bra.
- Kör försiktigt! - Ja, jag kommer hem imorgon.
Får jag visa dig hur man gör?
Håll öglan med öppen hand, så blir det lättare.
Jag lärde mig det av Lasse.
Vill du veta en hemlighet?
Du är den förste som jag visar det för.
Det är Nástegállus.
Varför har du sparat det?
Jag tror att...
...om vi tänker på dem som har lämnat oss, så är de alltid här hos oss.
Jag hade aldrig orkat kämpa så här länge utan Nástegállu.
Nu vet du min hemlighet.
- Jag ska få en egen kalv idag. - Ska du det?
Då måste du komma ihåg att du inte äger den.
Du lånar den bara.
Titta, vilket fint jack. Så ska det se ut.
Undertexter: Anett Hotti Tuoremaa