Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
КРАДІЖКА
Куди йдеш?
Піду пошукаю гілочок.
Табун скоро повернеться до загону.
Не йди дуже далеко.
Добре.
Я трохи хвилююся через нанесення мітки.
Не знаю, чи пам'ятаю я всі її зарубки.
Ти пам'ятатимеш. Твоя мітка майже така сама, як бабусина.
Ця мітка дуже давня. Ти її успадкувала від прабабусі.
Ось і ти!
Тебе шукав тато. Ти ж сьогодні мітиш власну оленичку.
Тільки пам'ятай, що вона не твоя.
Ти її лише позичаєш.
Ну, яку вибереш?
Хочеш он ту? Брунатну?
Ні.
Я хочу ту.
- Біленьку? - Так.
Гарненька.
Настеґаллу.
- Думаєш так назвати її? - Так.
А тепер надріж кінчик вуха.
Добре.
І з другого боку.
А тепер роби ґєску.
І довгу зарубку на тому, що лишилося.
Молодець, люба!
Ти не моя. Я тебе лише позичаю.
Настеґаллу!
Ти її розпещуєш, Ельсо.
Але вона має вирости великою й сильною.
Люба, якщо загодовуватимеш її, вона не навчиться шукати ягель сама.
Ще трішки, і все. Обіцяю.
Привіт, Лассе! Знайшов сьогодні хоч одного?
Ні. Олені зі мною ніби в хованки граються.
Чорт забирай!
А ще вночі в Рікарда хтось підпалив корми.
Що ж нам тепер у біса робити?
- Про що ви розмовляєте? - Ні про що, сестричко.
Ти знала, що олень із зіркою на чолі приносить удачу?
Що?
- Приносить удачу. - Справді?
Може, ти трохи поділишся удачею зі мною?
Мені вона потрібна.
Хай половина буде тобі.
Половина? Мені було б досить.
Мені її вистачило б до останнього дня мого життя.
Хочеш на перерві помінятися картками з покемонами?
Ні, я домовилася про дещо з Аліс.
Можна й мені з вами?
- Ти ще... замала. - Що?
Привіт!
Тисяча п'ятсот тридцять дев'ять.
Тепер ваше завдання — розкласти це число
на одиниці, десятки, сотні й тисячі.
Хто хоче спробувати?
Ельсо?
Що?
Знову замріялась?
Ні.
Слухай, тобі треба зосередитись.
Я намагаюся.
Хтось іще хоче спробувати?
Вітаю.
Привіт.
Привіт, Настеґаллу.
Хочеш трохи?
Їдь за ним!
Чорт!
Люба, з тобою все добре?
Їдьмо додому. Сідай на снігохід.
Хіба ви не мусите когось надіслати?
Трясця!
Коли?
Ні. Краще вже ми самі приїдемо до відділку. Бувайте.
Вони ніколи не вбивали наших оленят.
Я впевнений, це знову той покидьок.
Роберт Ісакссон?
Привіт.
Слухай... Ти бачила, хто це був?
Можеш розповісти мені, добре?
- І що ти там робила сама? - Це може почекати до завтра.
Хочеш, сьогодні я ляжу спати тут?
Не вимикай світло.
ПОЛІЦІЯ
Ви записувалися?
Ні, але я говорив з Йоганом Дальманом по телефону,
і він сказав приїхати написати заяву.
А що сталося?
Оленя вбили.
Ім'я?
Настеґаллу.
- Я мала на увазі ваше. Нільс Йоган, так? - Нільс Йоган Стуорбма.
- Як пишеться ваше прізвище? - Тату, мені треба в туалет.
ПРИЙМАЛЬНЯ
Добре, давай швиденько.
С-т-у-о-р-б-м-а.
Так, я розумію. Є визначені норми...
Але чому це в біса так складно?
Не хотілось би, щоб повторилася історія з Мікке.
Оце вже точно. Він зовсім не контролював імпульси.
Так, чорт забирай. Це диво, що ми, всі інші, повернулися живими.
Справді диво.
- Так. - Ану, сидіти!
А ти швидко. Все гаразд?
Це правда, що ти сама ходила на лижах до табуна оленів?
Гаразд.
Що ти побачила, дійшовши туди?
Розкажи йому.
Моя оленичка...
Настеґаллу.
Вона була вся в крові.
Мертва.
Ти бачила там ще когось?
Ти впевнена?
Люба...
Ти маєш розповісти все так, як було.
Отже, ти бачила, хто це був?
На жаль, буде складно щось зробити, якщо в нас не буде більше інформації.
Погляньте.
Уявіть, що відчуває дитина, побачивши таке зі своїм оленям.
Їй непросто про це говорити.
А ви не думали, що оленя саме наткнулося на щось гостре в загорожі?
Ви серйозно?
Тобто саме перерізало собі горло?
- Ну... - Що? Чорт забирай!
Це ніяке не самогубство!
Ви маєте почати розслідування!
Пишемо ці бісові заяви, і щоразу те саме!
Стуорбма!
Заспокойтеся.
Ми оформимо це як крадіжку.
Це все, що ми зараз можемо зробити.
- Тату. - Що?
Тату. Що він мав на увазі під «крадіжкою»?
Сідай в авто.
Але ж...
Північне сяйво, північне сяйво Ліпп-ліпп-ліі
Шмат сала тобі в рот Ліпп-ліпп-ліі
Сокира тобі в лоб Ліпп-ліпп-ліі
Не тривож північне сяйво, дитино.
То на небі мерехтять душі померлих.
А Настеґаллу теж у північному сяйві?
Усі, хто коли-небудь жили на землі, блукають тепер з північним сяйвом.
Не засмучуйся, що Настеґаллу більше немає.
Краще радій, що вона була тут з тобою.
Наступної зими Геатта, може, й не прогодує свій табун.
Так, чув. Учора було плюс п'ять і дощ.
А сьогодні майже мінус 20.
Ти ж бачиш — такий наст, що олень до їжі й не докопається.
Так, щось таки відбувається. Раніше такого ніколи не було.
Що буде з моїми дітьми?
Я просто хочу дати їм можливість обрати цей спосіб життя.
Ця історія з Настеґаллу...
Ельсі зараз дуже важко.
Можеш її трохи підбадьорити?
Спробую.
Бачу, тобі дуже подобається доглядати оленів.
- Та це важка робота. - Так, але я впораюся.
Звісно, впораєшся.
Тільки з твоїми крильцями так високо, як ворона, ти не полетиш.
Я не ворона.
Атож, не ворона. Ти лише мале дівчисько!
Ти впевнена, що хочеш бути оленяркою?
Абсолютно впевнена.
Я це зрозуміла тоді, коли поглянула в очі Настеґаллу.
Чому вони вбивають наших оленів?
Деякі люди — ідіоти.
І вони не поважають або не розуміють нашого способу життя.
- Чому? - Вони вважають, що ми їм заважаємо.
Я хочу, щоб ти знала...
ти можеш завжди звертатися до мене.
З чим завгодно.
Я розумію, якщо ти не хочеш.
Але...
Таємниці накопичуються.
Вони можуть стати занадто важкими...
особливо, якщо тримати їх у собі.
МИНУЛО 10 РОКІВ
Ельсо, ти взяла свій найкращий аркан?
Дивись!
Тату, то моє оленя?
Подивимось, яка ти сильна.
Годі клеїти дурня! Допоможи мені!
- Підтягни! - Хапай!
Іди сюди!
Тепер помітимо.
Подивись на них.
Як щодо тієї дворічки?
Іди допоможи!
Перевір мітку на вусі.
- Привіт. - Привіт.
- Ти бачила? - Що?
Цього хвалька.
Прийшов сюди й думає, що він роботяга.
Нііла?
Ну, так. А хіба ні?
Він накинув на тебе оком!
Нехай дивиться.
Чому ти не гуляєш з Ніілою? Такий гарний хлопець.
Ельса з сином короля оленів? Подивився б я на це.
Нізащо! Не для того я старалася всі ці роки, щоб він мною командував.
- Краще я лишуся з татом. - Але тобі б це було вигідно.
Батько його помер, і тепер у нього найбільше оленів у селі.
Йоган Геатта не помер.
- Не помер? - Ні.
Йон-Іссате, ось він. Дивись, ось. Це він.
- Тату, допоможи. - Це твоєї сестри.
- Допоможи! - Так, зараз.
Я можу взяти того.
Такий важкий.
Яку червону фарбу ти купив?
Яка різниця? Червона є червона.
- Ти тупий чи що? - А що?
Фалунська і каштанова геть різні, трясця.
Як на мене, всі вони однакові.
Чуєш, знімай.
Знімай, трясця.
Поїду пограюся з ними.
Трясця його матері!
Що ми з ним будемо робити?
Ну...
- Гадаю, м'ясо зіпсувалося. - Чому?
Забагато стресу.
Коли йдеться про нашу історію, важливо пам'ятати,
що колись саамам було заборонено розмовляти рідною мовою.
Тільки уявіть.
Моя бабуся розповідала, що в дитинстві її відправили в інтернат.
Так. Колись так часто бувало.
Дітей оленярів забирали в їхніх батьків.
Їх змушували жити в інтернатах.
І вчити там шведську.
Йон-Іссате?
Мій дідусь казав, що коли вчитель чув від нього саамську,
він бив його по пальцях лінійкою.
Так, було таке. Я впевнена, багато хто з вас чув щось подібне.
Телефони в школі заборонені.
Так, але я мушу відповісти на цей дзвінок.
Привіт.
Мамо, я на уроці. Що таке?
Бабусі знову немає. Ти мусиш допомогти нам знайти її.
...зіставити робочі місця та загрози для довкілля...
Бабусю!
Бабусю! Куди ти йдеш?
До оленів. Куди ж іще?
Їдьмо краще додому.
Е, ні. Там моя сестра. Сама вона не впорається.
Їдьмо додому по собаку.
По собаку? Чийого ж ми візьмемо?
Нашого.
Гаразд, їдьмо. Їдьмо візьмемо собаку.
Знову ти пересолив м'ясо.
Трохи солі не завадить. А ще вона викликає спрагу.
Я думав про те, що ти казав про шахту.
Ти найстарший.
Ти можеш, якщо хочеш. Але ж ти наступник Нільса Йогана.
Але чому я мушу це робити? Це Ельса завжди прагнула цього...
Так не буде.
Ти ж знаєш, що Ельса ніколи головуватиме.
Майбутнього тут усе одно нема.
Клімат змінюється, ліси вирубуються...
Якщо так буде й далі, як ми в біса виживемо?
Шкода, що я не такий, як ти.
Вродливий?
Вродливий? Та ну тебе.
Я не такий... вільний, як ти.
- Вільний? - Так, ти можеш робити, що хочеш.
Чи ти здурів?
Ти взагалі не розумієш, що верзеш.
- Чого ти такий злий? - Я в сім'ї наймолодший.
Я більше не маю власних оленів і мушу працювати на твого батька.
Моє слово в селі нічого не важить. Я тут на самому дні.
- Навіть власної мітки тепер не маю! - Тебе позбавили мітки?
Так!
Без моє мітки я вже й саамом не почуваюся.
Чорт...
А коли я повертаюся з шахти в місті, мене називають Юдою,
бо мені довелося шукати там роботу.
А ти тут сидиш і розбалакуєш про волю...
Дурило ти!
Ти не уявляєш, як тут у тебе все добре.
В Кіруні за цим місцем я сумую найбільше.
Постійно.
Так.
Тут дуже гарно.
Нікого немає.
Так спокійно.
Алло?
Привіт, можеш під'їхати? Біля Геарґебуольджі стріляли.
Чорт... Зараз буду.
Що за чортівня...
Це знову той покидьок.
І вуха відрізані, аякже.
Так.
Можливо, це мої олені.
Довбаний виродок!
Я впевнений, це той ненажера. Їдьмо по сліду снігохода.
- Ходімо перевіримо. - Може, подзвонити в поліцію?
Поліція без доказів нічого не робитиме.
Це наш шанс схопити цього виродка.
Дивись...
Це кров.
Він затягнув туші сюди.
Викликай поліцію.
Хай приїдуть і з'ясують, що це за кров.
Може, поїдемо додому?
- Приїхали всього за дві години. - Не дуже вони сюди поспішали.
Привіт, Стуорбма.
Привіт.
У вас знову... вкрали оленя?
Так. Кривавий слід тягнеться з місця, де його вбили, прямо сюди.
Де він?
Тут сніг прибрано снігоочисником.
Кров є також біля входу до хліва.
Ви маєте зайти й перевірити.
А ось і він.
Цього разу він попався.
Здоров!
Я тут у справі, тож...
І ти думаєш, що цього разу його візьмуть?
А в чому річ?
Ну, йдеться про оленя... Тут кров.
Схоже, вони знайомі.
- От кляті... - Так, але ми мусимо перевірити.
Чорт забирай!
Що відбувається?
Зараз ми подивимося, що це за кров.
Це все приватна власність. Може, ви й самі це знали?
Ми приїхали сюди за кривавим слідом.
Зранку я вполював зайця. Ось і все.
Полювати на зайців у цій країні ще ж можна?
Можна ми заглянемо до хліва?
Так, але...
А хіба на це не треба ордер?
Треба, правильно. Але в нас його немає.
Ага... І у вас його немає.
Я не проти поговорити з вами, але хай ці лаппи заберуться звідси.
Не вживай це слово.
- Яке слово? Лаппи? - Чорт, заспокойся.
Можете їхати додому. Ми про все подбаємо.
Звісно.
Треба написати заяву, що ви вдерлися на мою територію.
Я тут працюю не дуже давно, але я чув про викрадення оленів.
Так, звісно, це довбана проблема, але...
Якщо вам цікава моя думка... саами самі їх відстрілюють.
Навіщо їм це?
Ну, саамські села завжди ворогували між собою.
А держава виплачує їм компенсації...
Але щоб отримати компенсацію, оленя треба ідентифікувати.
А без вух це неможливо. Ти це знаєш не гірше за мене.
- Добре... Може, твоя правда. - Так.
Усім відомо, що оленярство неприбуткове,
попри всі кляті субсидії, які їм дають.
Найгірше те, що вони думають, ніби все їхнє.
Уже й рибалити не можна, якщо заважаєш цим бісовим оленям...
- З оленями чимало клопоту. - Так завжди було.
Тато мав ті самі проблеми. А ще снігоходи заборонили.
Коли ж нам можна їздити? Як прийде літо?
Мене таке зло бере, як подумаю.
Тато все життя працював. Задурно він нічого не отримав, і ось...
Ну, я не знаю. Це...
Це несправедливо, бляха, але...
Життя несправедливе, а далі смерть.
Так...
Гаразд, але криваві сліди біля хліва...
- Звідки вони взялися? - Я ж казав. Зранку я вполював зайця.
І де той заєць?
Ти могла хоча б роззутися?
Це все я винна.
Ти винна?
Якби в дитинстві я дещо розказала, цього всього не сталося б.
Що? Про що ти?
Це Роберт убив Настеґаллу.
Ми завжди так і підозрювали.
Що саме він це зробив.
Але після того, що було в поліції, тато більше не хотів на тебе тиснути.
Він тобі погрожував?
Треба було давним-давно розказати.
Кожен убитий олень — це моя вина.
Але я так боялася сказати бодай слово.
Винна тут лише одна людина — той покидьок.
Не ти.
Я хочу, щоб ти це знала.
Що це?
Докази.
Скільки ще вам треба, що ви підняли свої сраки?
Вам самим не соромно?
Вона їздить, як божевільна.
Але ж усе добре.
Привіт, Олле.
Я чув, Ельса вчора була в поліції.
- Де ти це чув? - Пішла чутка.
Ельса поїхала за кривавим слідом до Ісакссонового хліва,
але поліція нічого не зробила.
Ти знаєш, що того тижня у мене вбили одного оленя.
Але до поліції краще звертатися тобі чи мені.
Чому це?
Попри все, що ми думаємо про те, як поліція розслідує цю справу,
нам треба говорити з ними.
Ми маємо зупинити ці жахливі вбивства.
Не можна ось так просто вриватися у відділок і провокувати їх.
Я їх не провокувала.
Я вручила їм докази.
Поліція і пальцем не кивнула, щоб допомогти нам.
Чи ми мусимо мовчати й відводити очі?
Ельса хоч намагається щось зробити.
Нам не варто через це сваритися. Правда, Нільсе Йогане?
Як ви знаєте, завтра в нас важлива зустріч.
Ми не можемо допустити, щоб на цій зустрічі всі були проти нас.
Це правда.
Гаразд, то ти тепер на його боці?
Олле — староста нашої саамської громади.
То скажи щось! Треба щось робити.
Дай тим, кого вибрали, виконувати їхні обов'язки.
Я нікого не вибирала.
А ти, коли я говорю, не слухаєш мене, бо я жінка.
Ельсо, припини.
Ви багато говорите про співпрацю, але як ми можемо співпрацювати,
знаючи, що вийшло з кар'єру на Чогкка?
Він розділить наше саамське село на два і переріже маршрути міграції наших оленів.
Як нам кочувати між літніми й зимовими пасовищами,
якщо на шляху буде величезний кар'єр?
Можна автобусом.
А ще кар'єр хочуть викопати там, де зараз добрі пасовища.
Це одне з небагатьох місць, де ще лишився бородатий лишайник.
І ще одне...
Дороги, які треба побудувати, — де вони проляжуть?
Досить, чорт забирай!
Нам заборонили снігоходи, бо вони тривожать оленів.
Заборонили рибалити. Заборонили полювати.
І ось з'явився шанс отримати 250 робочих місць і врятувати цілу округу,
а ви знову — «ні»!
Правильно!
У селі є чудова школа, яку ми всі хотіли б зберегти.
Ковзанка, дитячий садок...
Хто за це платитиме,
якщо люди не зможуть тут жити, працювати й платити податки?
Слухай, Олле... Я нічого не маю проти твоїх оленів.
Ти це знаєш.
Але з минулого літа я безробітний.
Софія хворіє і мусить сидіти вдома, і в нас малий син.
Крістере, я добре знаю про вашу ситуацію і щиро співчуваю вам.
Але подумайте й ви: на що жити нам, якщо всі тварини загинуть?
Нам ці робочі місця потрібні зараз.
Ми маємо знайти рішення, яке влаштує всіх.
То ти пропонуєш нам лягти і вмерти?
Олені в кар'єрах не пасуться.
Для нас, оленярів, єдиний вихід — піти геть.
Я не це мав на увазі.
Ні? А що ж?
Ельсо, сядь.
Чому б вам просто не вбити всіх оленів?
Так ви позбудетеся нас.
Саме це ви робите вже 20 років. Щонайменше!
Вбиваєте наших тварин і катуєте до смерті.
Знімаєте відео. І ви ще скаржитеся через компенсації?
І абсолютно кожен з вас
прекрасно знає...
хто це робить.
Що ти в біса верзеш? Га?
Ти нас звинувачуєш? Нас? У вбивстві ваших клятих оленів?
Цих ваших оленів... Ви самі їх убиваєте!
Ви ставите мітки, а потім випускаєте їх із загонів,
і вони біжать куди завгодно, підходять до доріг.
Будь-якої миті їх можуть збити.
Ось у чому проблема. Ви маєте наглядати за ними!
Ти що, хочеш розпочати світову війну?
- Чи ти збожеволіла? - Я просто кажу, як є.
Для чого? Тепер проти нас усе село.
Навчи свою дочку поводитися, чорт забирай!
- Привіт. - Привіт.
Як усе пройшло?
Запитай у своєї дочки.
Що сталося?
Він просто не в гуморі.
- Бабусю, такі гарні черевички будуть. - Звісно, гарні.
У тебе все буде добре, я впевнена.
Я досі пам'ятаю, як ти сумувала, коли вбили твою оленичку.
Твій тато розповів мені, як ти сумувала, коли ми годували оленів.
Він з тобою розмовляв про це?
Тоді я зрозумів, що ти не терпітимеш усю цю дурню, з якою ми тут стикаємося.
Чорт, те, що треба!
Ти знаєш...
Я завжди думав, що ти втечеш.
Гаразд...
Тільки не кажи нікому.
Я думала про те, щоб поїхати.
Принаймні на певний час.
Може, вступити до університету...
щоб здобути освіту.
Зробити щось, що покращить наше становище. Щось, що додасть мені сили.
Впливу.
Ельсо... Їдь!
Ти молода.
Почни будувати життя зі світлим майбутнім.
Ми обоє знаємо, що майбутнє оленярства непевне.
Лассе, нам не можна здаватися.
Усміхнись!
Та я усміхаюся.
Ай, видали це!
Ти не можеш таке залишити.
Можу. І залишу.
Не треба.
Бабуся каже... що то на небі блукають душі предків.
Так, бабусі знають.
- Скоро буде вибух. - Що?
Зараз буде вибух.
Злякалася, так?
Я лише сподіваюся, що там нікого не було.
Шахта поглинає все.
Це ніби рубати гілку, на якій сидиш.
Хіба не можна просто перескочити на іншу?
А якщо гілок більше не лишилося?
Маттіасе!
Якого дідька, Маттіасе?
Ану вставай!
Що ти тут робиш?
Іноді ти як мала дитина!
Як ти?
Якого бі...
А серйозно?
- Як ти? - Добре.
Розкажи мені.
Я такий, бляха, злий на того покидька.
Уся дорога до дверей його хліва в крові,
а вони ні палець об палець!
І тато теж.
Він просто заплющує на це очі.
Наче нічого не сталося.
Ти розумієш, сестричко?
Скоро нашим оленям кінець.
Ми маємо вбити цього виродка.
Ми зібралися тут, щоб попрощатися...
з братом...
сином...
Що вона таке говорить?
і добрий другом.
Тепер ми не знаємо, де він опиниться.
- Я впевнена, в пеклі. - У церкві не розмовляють.
- Що? - У церкві не розмовляють.
Лассе народився в Чалммеявррісі в 1988 році.
З дитинства він знав, що хоче стати оленярем.
Він жив із сестрою Ганною та її чоловіком у...
Мені треба вийти в туалет.
Зараз виходити не можна.
Можливо, важко зрозуміти...
чому Лассе вирішив нас покинути.
Лассе багато значив для всіх вас.
І ви завжди пам'ятатимете його.
Із землі ти прийшов...
до землі ти повернешся.
Я побуду тут ще трохи. Прийду додому пізніше.
Щасти!
Чуєш?
Щиро співчуваю тобі.
Лассе був класним хлопцем. Ми...
в дитинстві грали в хокей за одну команду.
Іноді ми бачилися на риболовлі.
Я думав про його матір, яка...
Слухай...
Я тебе попереджую.
Припини вбивати наших оленів.
- Дивись не наговори зайвого. - Я тільки почала.
Он як?
- Привіт. - Здоров.
МИНУВ 1 МІСЯЦЬ
Дивіться, хто йде!
Дивись.
Срібло.
Поглянь на цю брошку...
Боже мій!
Ви такі гарні! Оце так! Можна вас сфотографувати?
Не знаю.
Погоджуйся, але за гроші.
П'ятсот крон за фото справжніх саамок.
Добре.
І мій йойк моїй сестрі...
Геть зі сцени, п'янице!
Чому ти така зла?
Не сором мене. Іди посидь.
Привіт, Ельсо.
Привіт!
- Привіт. - Здоров!
І мій йойк моїй сестрі...
Вітаю. Привіт.
Алло.
Тут край дороги купа оленячих голів. Приїдь, будь ласка.
Що?
- Серйозно? - Так, їдь швидше.
Тут зібралося чимало людей. Поліція, журналісти... Поквапся.
Добре, де ти?
...злочин.
Але, напевно, це зробили на зло саамам?
Боже мій!
Я не розумію.
Хто здатен на таке звірство?
Певно, хтось, хто не хоче жити з саамами.
Вітаю. Ловіса Ерікссон з «Експрессена». Як гадаєте, хто це зробив?
Це могли зробити самі ж саами.
Не розумію. Навіщо саамам убивати власних оленів?
- Я маю дещо сказати. - Не треба.
Щоб держава дала компенсацію.
- Я мушу. - Не треба. Згадай, що тато сказав.
Мені байдуже!
Я вам розкажу, чому вони вбивають наших оленів.
Так, розкажіть.
Вони вбивають їх, бо ненавидять нас.
Вони б'ють у наше найвразливіше місце.
У нашому селі оленів відстрілюють...
уже 20 років.
Щонайменше.
І поліція нічого з цим не робить.
У нас у гаражі є коробка, в якій понад сто копій заяв.
Як гадаєте, чому?
Бо багато хто хоче нас спекатись.
Хіба ми не домовлялися, що за всі контакти зі ЗМІ відповідаю я?
Проблема в тому, що жодних контактів зі ЗМІ в нас немає.
Як люди дізнаються, що тут коїться?
Відколи це надрукували, мені вже тричі погрожували вбивством.
Ось що буває після спілкування з журналістами.
То це я винна?
Невже ти не розумієш?
Своєю поведінкою ти наражаєш усіх на небезпеку.
Так не можна, Ельсо.
Я розмовляв з радою села.
- Ми вирішили, що буде краще, якщо Ельса... - Тату!
- ...більше не братиме участі в зборах. - То ви мене виганяєте?
- Ти не можеш так вчинити. - Рішення прийнято.
Коли?
Вам більше нема чого робити, крім як приймати дурнуваті рішення?
Краще б ти був тут і доглядав своїх оленів.
От чорт.
РОЗДОВБАНА ЛАППСЬКА ШМАРА МЕРЗОТНА СУКА
ПОМРИ! ЛАППСЬКА ХВОЙДА!
Пусти, чорт забирай!
Що ви робите?
- Це він почав. - Брешеш!
Починають завжди якраз кляті лаппи!
Йон-Іссате!
Зараз ми зайдемо й поговоримо про це. Негайно.
Пустіть! Це цей клятий лапп почав!
Йон-Іссате... Що з тобою таке?
Це все ви винні! Відколи вас надрукували в газеті, стало тільки гірше!
Я більше не хочу, щоб ви були нашою вчителькою!
Ельсо, їдь! Ти молода.
СААМСЬКИЙ УНІВЕРСИТЕТ
Почни будувати життя зі світлим майбутнім.
Ми обоє знаємо, що майбутнє оленярства непевне.
Гірнича інспекція видала дозвіл компанії «Венчур Майнінґ»
на пробний видобуток залізної руди в Нунасваарі, Нюнісваррі.
Битва за кар'єр...
Учора я приїхала додому, а бабуся знову пішла надвір боса.
Ми більше не можемо глядіти її.
Для нас, оленярів, наслідки будуть катастрофічними.
Ми збираємося оскаржити це рішення й...
Це наша спільна позиція, про яку ми прямо заявляємо.
Дуже шкода, що ця справа затягується.
Хоча ми щиро поважаємо право саамів на їхню думку.
Але, на жаль, дехто завжди проти.
Вони думають, що ми боремося задля розваги?
...на півночі Швеції низку сільських шкіл буде закрито
через економічну й демографічну кризу.
Багато місцевих жителів стурбовані...
Ми маємо вирішити зараз.
...освіту дітям,
а молодим сім'ям — можливість залишитися в малозаселених районах.
Я дзвонила.
У них є вільна кімната.
Нам сюди.
- Готовий? - Ти сказав Ельсі?
- Вона з нами не їде. - Що? Звичайно, їде.
Швидше! Що ти там робиш?
Можливо, тобі краще лишитися вдома.
Чому?
То це там буде новий кар'єр?
Саме так. Навпроти Атнянварі.
Вітаю.
Вибач, Нільсе Йогане, але Ельсі тут не місце.
- Жартуєш, Йогане? - Ні.
Уночі спалили мої корми. Гадаю, ви вже чули.
Тут нічого не вдієш.
- Олле, ти серйозно? - Рішення прийнято одноголосно.
Ні, не одноголосно.
Кілька днів тому Йон-Іссат прийшов зі школи.
Він побився. І був дуже засмучений.
Це через тебе в нашому селі почалися ці дурні балачки.
Діти страждають від проблем, про які говорять дорослі.
Що ти маєш на увазі?
Хіба ми не маємо вчити дітей відстоювати справедливість?
Ти вже задовго тут стоїш.
Відчиняй двері й виходь.
А ми й не хочемо тут лишатися.
Лассе мав рацію.
У цьому селі самі недоумки.
Кляті йолопи.
Знайшла малий табун?
Так, знайшла кількох на північ від Вуоскодуоттара.
Ти іноді думаєш про Лассе?
- Він тобі нічого не казав? - Ні. А тобі казав?
Можливо, він не знав, де йому місце.
Ти починаєш говорити, як священник.
Та йди ти! Мені остогидло щодня дивитися на твою кислу пику.
То заплющ очі. Ніхто тебе й не просить дивитися.
Ти просто себе жалієш. Постійно!
Досить уже.
Кляті нікчеми.
Облиш їх. Їхати туди немає сенсу.
Я думав, ти любиш зчиняти галас.
- Ви знаєте про заборону снігоходів? - Ні.
Я про це нічого не чув.
Ось у цьому й проблема з вами, лаппи.
- Ви нічим не хочете ділитися. - Ми нікому не заважаємо.
- Ви тривожите наших оленів. - Оленів?
Яких оленів? Де вони, трясця?
Ви цілими днями їздите. Схоже, це їм не заважає.
До того ж, ми маємо таке саме право тут бути, як і ви.
А от і не маєте. Не сьогодні.
Хто сказав?
Я сказав. І закон.
Це наші пасовища, і снігоходи тут заборонені.
- Дідька лисого. - Їдьмо.
Знаєш що, лаппе? Я рибалю тут з дитинства.
А ще раніше тут сидів мій батько зі своїм батьком.
А тепер якийсь Стуорбма забороняє мені...
Маттіасе, не треба!
Ти вб'єш мене за одну рибину?
Ні.
А от за кількох оленів можу.
Гаразд.
Добре, заспокойся.
Чортів недоумок!
Я ж казав тобі не вимахувати нею. Легко може статися нещасний випадок.
Приїдеш ще раз за тиждень. Знімемо шви.
Як ти взагалі?
Крім голови.
Іноді болить тут.
А спиш нормально?
Не дуже.
Хтось...
убиває наших оленів.
Відстрілює, та й годі.
Так, я...
я читала про це в газеті.
Такий жах.
Можу виписати лікарняний, щоб ти трохи відпочив.
Ще можу направити до психолога, якщо хочеш.
Ні, дякую.
Треба заявити на того покидька за напад.
Забудь про це.
У тебе тепер є довідка від лікарки.
Я можу дати свідчення про те, що сталося.
Мартінссон і решта поліції — його друзяки.
Буде таке саме, як з убитими оленями.
Вони ні чорта не зроблять.
Мамі й тату не кажи.
НАЦІОНАЛЬНИЙ СААМСЬКИЙ ЦЕНТР ПСИХІЧНЕ ЗДОРОВ'Я ТА ПРОБЛЕМИ З ЗАЛЕЖНІСТЮ
- Допоможеш занести? - Попроси Ельсу.
Мамо, ви їдете на одну ніч.
- Гадаєш, буде круто? - Ти все спакувала?
Я вже сто років не була в спа.
Дякую.
Що це в тебе?
Нічого. Впав зі снігохода.
Обережніше треба їздити.
Коли ви повернетесь?
Не знаю. Може, завтра. Не забудь перевірити західний край.
- Бувайте. - Іди сюди.
Ганяє, як навіжений. Хоч би не потрапив в аварію.
Що це за...
Привіт, Цуґо! Іди сюди.
Ну, йди.
- Екстрені служби. Що... - Допоможіть мені!
У мій дім вдирається чоловік.
І він озброєний.
- Звідки ви телефонуєте? - Сальмасьярві, 24.
- А ви впевнені, що він озброєний? - Він уже тут. Я мушу покласти слухавку.
Я подумав, що нам треба поговорити.
Ми з тобою ніколи як слід не розмовляли.
Може, це я винен. Не знаю.
Давно треба було це зробити.
Ти згодна?
Чого ти боїшся? Краще вийди, візьми...
Добре. Як хочеш.
Ти не мала бачити того, що тоді сталося.
І якого ти дідька там робила?
Сама, без нікого.
Не міг же я знати, що ти там ховалася, чорт забирай.
Я буду з тобою відвертим.
Останнього разу мені не сподобався твій тон.
Ти ніби забула...
про нашу з тобою домовленість
і що може статися, якщо її буде порушено.
Ти останнім часом забагато говориш.
Знаєш, тобі це ні до чого. Просто кажу тобі задля твого ж добра.
Я викликала поліцію!
Вони вже їдуть!
Будуть з хвилини на хвилину!
Що ви тут робите посеред ночі?
А ти так пізно сніг прибираєш?
Так.
Цілий день працюю, тож...
Де ти був останні кілька годин?
Ну, я був удома...
сніг розчищав.
Хтось може це підтвердити?
Так. Бог.
Ану припини, курва!
Одна людина каже, ти був у неї і погрожував убити її.
Погрожував убити?
- По-вашому, я схожий на вбивцю? - Роберте, ти п'яний?
Так. І що? Може, трохи. Це в цій клятій країні ще ж можна?
Завтра ти маєш приїхати здати аналіз ДНК.
Я нічого, трясця, не зробив. Зайдіть перевірте!
Відкрий сейф зі зброєю.
Відкривай.
Космо, замовкни!
Космо, чорт забирай!
Ти якийсь нервовий. Ти нервуєшся.
Чорт... Це собака через вас нервується. Клятий неслухняний...
Міг би принаймні роззутися!
Ні, не міг.
То коли...
Коли востаннє користувався?
Може, чотири-п'ять... Не знаю.
- Не знаєш? - Не впевнений.
Ясно.
Якщо це та, про кого я думаю,
я заявлю на неї за наклеп, кажу вам, чорт забирай...
Не мели дурниць, Роберте.
Так, заявлю!
Це якесь полювання на відьом! Я напишу заяву тут і зараз.
- Нічого подібного. - Заяву про наклеп!
Серйозно?
Так. Серйозно! Я вам, бляха, серйозно кажу!
Чому вони так довго?
Може, забрали його на допит.
Сподіваюся.
Поки цей божевільний на волі, я боятимуся спати вдома.
Розумію. Ти ж знаєш, що можеш бути в нас, скільки захочеш.
Так, звісно.
Я не розумію.
Ти єдина, хто нас захищає. А тобі за це нічого, крім докорів.
Мені соромно за батька.
Чому? Тому що він ставиться до тебе...
Ти в цьому не винна.
Атож, не винна.
Сходиш подивишся?
- Привіт. - Привіт.
Можна?
Так, заходь.
- Ельса тут? - Так.
Ельсо?
Привіт.
Твій тато сказав, що сьогодні ти ночуєш тут.
Залежить від того, чи він у вас.
Ми поговорили з Робертом і ходили до твоїх сусідів.
- Але нічого не дізналися. - Тобто?
У нього в коридорі черевики з інакшою підошвою.
І ніхто нічого не чув і не бачив.
Тобто він погрожує мене вбити, і йому за це нічого?
Іди сюди.
Це Маттіас. Будь ласка, залиште повідомлення.
Де ти в біса є?
Роберт, напевно, вже оббілував застреленого вчора оленя.
Я їду шукати докази в нього в хліві. Це єдиний спосіб його зупинити.
Чорт забирай...
Ось ти й попався, клятий злодюга!
ВИБАЧ
От чорт!
Що за чортівня?
Допоможи, бляха! Я зламав ногу!
А застрелену свиню запишуть як крадіжку?
Швидше, чорт забирай!
Зізнайся в усіх вчинених вбивствах. І в тому, що ти погрожував убити мене.
Іди до біса! Клята лаппська хвойда!
Лід тріскається!
Лід тріскається, чорт забирай!
Рятуй! Лід тріскається, бляха!
Допоможи!
Рятуй мене, трясця. Рятуй!
Допоможи!
Рятуй мене, трясця!
Хапайся!
Ельсо! Забирайся звідти!
Ельсо!
Не ходи по тонкому льоду!
Лід не витримав!
Що нам, бляха, робити?
Треба викликати поліцію.
Вони подумають, що це я його вбила.
Це був нещасний випадок. Я все бачив.
Де ти в біса був?
Я тобі сто разів дзвонила!
Він міг мене вбити!
Що ти збирався зробити?
Кажи!
Чи ти геть здурів?
Йолоп!
Як ти міг?
Я нічого не зробив.
Пробач мені.
Привіт.
Привіт, Ельсо.
Інтерв'ю з Ельсою Стуорбмою. 2 травня 2023 року.
Гаразд, Ельсо.
Нам дуже цікаво почути, що ти хочеш нам розповісти.
Ну, я...
Я бачила, як потонув Роберт Ісакссон.
Я завжди знала, що це він.
Хапайте й тягніть!
Ще відколи він убив Настеґаллу.
ПОЛІЦІЯ
У Сальмасьярві поліція викрила злочинців,
причетних до знущання над оленями,
браконьєрства та незаконного забою.
Про це стало відомо після обшуку в хліві чоловіка,
тіло якого знайшли в річці Сальмасьйогка.
Викриття цих фактів — це результат кропіткого розслідування,
яке тривало вже досить довго.
Кропіткого розслідування...
Ми раді показати нашим оленярам, що ми не ігноруємо цих крадіжок.
Бідолашне оленятко. Замерзло до смерті.
Тобі треба з кимось поговорити.
Майже червень, а снігу ще так багато...
Зі психологом.
З кимось, хто б зрозумів.
Слухай... Ні про що не хвилюйся.
Ми з Ельсою про все подбаємо, поки тебе не буде.
Усе буде добре.
- Їдь обережно. - Добре. До завтра.
Дивись. Роби ось так. Хочеш, я покажу тобі?
Тримай у відкритій долоні. Так набагато легше.
Цього мене навчив Лассе.
Хочеш, я поділюся з тобою таємницею?
Ти перший, кому я це показую.
Це Настеґаллу.
Навіщо воно вам?
Я вважаю...
Доки ми думаємо про тих, кого вже немає...
доти вони завжди будуть з нами.
Настеґаллу дала мені сили боротися далі.
Тепер ти знаєш мою таємницю.
Сьогодні я виберу власне оленя.
Справді?
Просто пам'ятай...
Воно не твоє.
Ти його лише позичаєш.
Так, гарно вийшло. Молодець.
Переклад субтитрів: В'ячеслав Кашук