Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Čekaj da ti probudim svinju.
Ak mu imaš nešt za reć, reci mu sam.
Ja više nemam živaca za njegova sranja.
Maks, moraš doć.
Znaš kakav je, neće ti oprostit ako ga još jednom zajebeš.
Kockaš se s budućnošću, Maks, i svojom i mojom.
Maks...
Tata.
Evo, sad idemo, ljubavi.
Maks!
Jel opet pao?
Jel se diže?
Je.
Ej.
Jesi dobro?
Sve je u redu, ljube.
Maks?
Živ?
Jesam.
Nećeš u ovakvom stanju vozit, šta ti je?
Uzet ćemo taksi, ne brini.
Evo moje uspavane ljepotice.
Ajmo!
Imajući u vidu iskaz gospodina Horvata i svjedoka,
a i vještačenja i balistička i medicinska,
nije na siguran i nedvojben način utvrđeno da je g. Dinko Horvat
napravio ono što mu se stavlja na teret.
- Optužba nije dokazala... - Kak vas nije sram?
- Zbilja, kak vas njie sram? - Molim vas.
Iz neizravne namjere, kako je tvrdilo tužiteljstvo,
niti da je u ovom slučaju bilo prekoračenja nužne obrane.
Pa iz aviona se vidi.
Obrana, s druge strane, je na uvjerljiv i životan način
predočila kako je ovo bila reakcija jednog čovjeka
koji je branio svoj dom i obitelj.
Ne, zbilja, gospođo, kolko vas Horvat plaća?
Dosta!
A bio je ovo dug, iscrpljujući proces.
Nije bilo lako biti Dinko Horvat,
no i u najtežim trenucima ja nisam gubio vjeru u pravdu, istinu
i, iznad svega, svetu hrvatsku državu.
A nije slučajno, znate, da se ovakve stvari događaju
upravo kad je Dinko Horvat pokrenuo obnovu dječje bolnice.
Kome može smetati takav kvalitetni projekt,
koji je i Europa financijski podržala?
G. Horvat, sin sutkinje Ladić
kupio je stan u zgradi koju je sagradilo vaše poduzeće...
- To su te sile mraka. - Pitajte zašto je upropastio Mesoprom?
- Petsto ljudi je ostalo bez posla. Bježiš? - Pustite me.
Ma jedi govna.
Znate li vi da premijer i ja imamo dugu, dugu zajedničku povijest?
Zapravo prapovijest, jer se nismo bili ni rodili još.
Evo o čem se radi.
Moj tata je hodao na faksu s premijerovom mamom.
E to sve dok ga ona nije uhvatila s cimericom pod tušem.
Onda je napucala idiota i pošla za premjerovog tatu.
To još i možete da kažete da vi i g. premijer ste jedna familija.
Svi smo mi Hrvati velika familija.
Velika familija u garsonijeri od države.
- Za našu garsonjeru, živjeli! - Na zdravlje.
Daj lakše, Maks.
- Maks, stvarno. - Znaš šta ti je neurolog rekao.
Ti me voziš doma?
Čestitam.
E, hvala, doktore.
Čekaj, ovaj proces, to je sad gotovo, dosuđeno?
Ma, da, ma gotovo. Imam presudu.
Čist sam ko suza.
Di je to točno sve bilo? Čekaj, tu je to bilo?
Ma da, evo ovdje, tu.
Tu su preskočili ogradu i krenuli prema meni pucajući.
U moju kuću su upali. Razumiješ ti to?
A jel znaš tko ih je poslao?
- Demoni. - Demoni?
Šta se ti smiješ, Maks?
- Ništa, oprosti. - Reci šta je smiješno?
Pa nije smiješno.
Kakvi demoni? Šta od nesreće praviš cirkus?
Pa nemoj bježat sad. Stani i dovrši misao.
- Dva nevina čovjeka si ubio. - Šta pričaš ti?
- Smiri se ti malo. - Ajde kući, pijan si.
- Nisam. - Pa malo jesi.
- Dvojicu siromaha iz Mlake. - Bili su naoružani.
- Nisu. - Bili su.
- Bili su! Sud je rekao. - Sud?!
Ajde da se više ne lažemo.
Leže pod zemljom dok zabavljaš ovog klauna.
- Sinko, pretjeruješ. - Nisam ti ja sinko. Odjebi.
Maks, pička mu materina, stani više!
Pusti me.
Potjerali te sa zabave, a ti meni.
- Kak znaš? - S Fejsa.
Valjda 20 poruka sam od sinoć dobila.
Ima i snimka vaše tučnjave.
Ti si junak društvenih mreža. Takorekoć influencer.
A ti si, vidim, još u nekretninama?
Dobro te je frajer sredio.
Tako sam te i ja htjela.
- Bio sam pijan. - Nisi.
Znam ja kada si ti pijan.
Nina, trebam te.
Nemoj.
Odrasli smo ljudi, ti imaš svoj život, ja svoj.
Nemam ja nikog.
Sakrij mi ovo negdje.
U mom uredu nije sigurno.
Šta je unutra?
Nešto o Horvatu?
On bi ubio za to.
Hvala da si me se sjetio.
Baš sam si nešto mislila kako mi ne bi bilo mrsko umrijet.
Okej.
- Uzet ću ti ovo. - Hvala.
Nemoj me dirati.
Ne ide to tako.
Ti meni više nisi ništa. To pamti.
Samo nemoj bit ljuta.
Nisam ljuta, samo ti kažem.
Ajde.
Ćao.
Ono sinoć sam zbog tebe napravio.
Pišu da te Horvat namjerava tužit.
Za duševne boli koje si mu nanio.
A ja? A moje duševne boli?
Koliko one koštaju?
Jutros di god dođem svi samo o tom pričaju,
pa čak i jebena pedikerka:
„Gospođo Blanka, jesu ono vašeg muža izbacili?”
Skoro sam je nogom u glavu lupila.
- Glupača. - Ajde da se više ne lažemo.
- Leže pod zemljom dok ti zabavljaš... - Gasi.
Sinko, pretjeruješ.
- Nisam ti ja sinko. - Rekla sam gasi!
Na svakom portalu, na svakom usranom Facebooku, Twitteru, Instagramu, svugdje!
- Život si mi uništio. - Daj ne pretjeruj.
Šta je?
Nemoj ić.
Pa ne idem od tebe, vrapčiću. Tvoj će tata uvijek biti tu.
- Časna riječ? - Časna.
Razbili su i portafon i nadzornu kameru.
- Šta nećete fotografirat, uzet otiske? - Nećemo.
Koji će mi kurac dva milijona otisaka iz ove tri sobe?
Šta da radim s njima?
Hoćete li bar razgovarati s čovjekom koji je ovo napravio?
S kim?
- S Dinkom Horvatom? - Da.
Ne pada mi na pamet.
Gdje ovo ide?
- Ja ću to. - Okej.
Je li Juras tvoj ili moj klijent?
Nosi ga.
Dobro, jesi ti normalan?
To da si ga izvrijeđao pred premijerom i nadbiskupom, on bi oprostio.
- Jebi ga, pijan čovjek, dogodi se. - Nisam bio pijan.
- Iznervirao me. - Okej.
Nisi bio pijan. Iznervirao te.
A jebote ta kutija.
Stvarno misliš da možeš potegnut tu stvar?
Ne znam, možda mogu, možda ne, al nek ja to imam za svoju sigurnost.
Okej.
A jasno ti je da Horvat neće imat mira dok god je to u tvojim rukama?
- Pogle šta je tu napravio. - Da, je.
Kak je on znao da mi to imamo u sefu?
I još šifru?
Ma odi u kurac.
Šta se tebi dogodilo, Maks?
Mi smo advokati, mi radimo s govnima.
- Ti dobro znaš da nas ta govna hrane. - Znam.
Ali meni se to na kraju zgadilo i ne mogu više.
Ubij me, ne mogu.
Ti ne možeš?
- A ja? - Šta ti?
Jel ti prošlo kroz glavu šta ja o tome mislim?
Šta ćemo s Plešeom?
Dajte izađite i dečki i vi na kavu.
Ajde. Ostavite sve, izađite van.
Tri godine smo Horvata vadili iz sranja
i usput napravili neke stvari koje advokati,
blago rečeno, baš i ne rade,
da bi ti nakon svega shvatio da ti više ne možeš.
Kak ne kužiš?
Iz ovog nema van.
Mi imamo neke obaveze, kredite, lizinge, žene...
- Sereš! - Okej, serem.
Ali imamo neku odgovornost prema zaposlenicima, djeci smo nešto obećali.
I?
Ja se vraćam starom u kancelariju.
Ti možeš ostat.
Spavaj tu, boli me kurac.
- Najam ti je riješen do kraja godine. - A i tebi.
Ako useljavaš kod mene, ne brini, sve je plaćeno.
Ako mi već jebeš ženu, ja očekujem da ćeš ti nju oženit.
Red je.
I to moramo riješit.
- Kolko dugo znaš? - Otpočetka.
Sori.
U mom domu, pred mojim gostima i prijateljima
osramotio me jedan kojem sam sve dao.
Volio ga kao sina.
Ali u redu, ja sam mu spreman sve oprostiti.
Kao iskreni kršćanin, Dinko Horvat se odriče osvete.
- Bravo. - Ako javno povuče svoje laži i ispriča se.
Ja ću povuć optužnicu.
Eto. Hvala.
- Mogu? - Da.
Gospodine Pinter?
Nakon što je tužitelj, g. Horvat, iznio što je iznio...
- Posramio sam se. - Ajde, hvala Bogu.
Ispričao bih se.
Ispričao bih se jer sam godinama bio jedno malo ušljivo govno.
Možemo bez takvih izraza.
Ispričao bih se jer sam godinama služio jednom kriminalcu.
Ma daj, Maks, molim te nemoj to radit.
Ispričao bih se jer sam godinama služio jednom kriminalcu,
varalici i dvostrukom ubojici.
- Šta se smiješ, budalo? - Ja to ne dopuštam.
- Dosta! - Koji zapošljava šest...
A otpušta 20 tisuća radnika.
Koji je uništio bezbrojne tekstilne tvornice,
ugasio čeličane, koji je uništavao mljekare i mesne industrije,
zatvarao rafinerije i brodogradilišta,
sjebo hotele, zasrao trgovačka poduzeća.
- I nabio na kurac cijele gradove. - Maks, stani.
A sramim se i vas, gđo sutkinjo, jer ubojici vičete: „Bravo!”
Al nećete ni vi dugo. Doći će i vama kraj.
- To je to? - To je to.
Dobro ti ide sa escajgom.
Pa čovječe, od kud ti ovdje?
Pa ja ne mogu vjerovati.
Sto puta si me odavde izvlačio i sad sa mnom ovde.
Na tebi sam zanat peko.
Ova je država otišla u tri pičke materine. Šta je bilo?
Duga priča.
Jel sad bolje?
Ovo moraš imat.
Šta je smiješno?
Slomio si nos načelniku općine?
- I to papagajkama. - Ma da?
- Ti si idiot. - Moš mislit.
Načelnik općine, a jedva za konobara položio.
Ma nisam ga samo skršio papagajkama, ja sam totalku napravio.
Znam, ali zadnjem si tipu slomio nogu.
- Valjda ima pametnije rješenje od nasilja? - Imaš rješenja kolko hoćeš.
Imaš policiju, imaš centar za socijalni rad,
imaš komunalno redarstvo, imaš građevinsku inspekciju.
Napišeš molbu i oni kažu vidit ćemo za 50-60 godina šta će bit.
Mater im jebem klošarsku. Ajmo sjest malo.
Mislim, ti neke stvari ne razumiješ.
Vidiš dole onog stražara?
- Onaj, onaj dole s pendrekom? - Da.
E to ti je početak i kraj, to ti je država.
Mlati me cijeli život i još usput kaže kako nasilje nije rješenje.
Ma jel, bogati? Kurac nije.
Država ima pendrek, ja imam papagajke.
- Trećeg ti, brate moj, nema. - Nije to baš tako.
Tako je kad ti ja kažem.
Kako si ti došao ovdje? Kako si došo?
Tako što si ubici rekao da je ubica.
Jebo bi on mater svoju, da bi jebo mater svoju.
Dvojica moja iz Mlake su pod zemljom zbog njega.
I šta? Nikom ništa.
E to ti je ova država.
Pinter.
Posjeta.
Nisam znala što bi ti donijela.
Mislim...
Šta se uopće nosi ljudima u zatvor?
A ono, klasika, cvijeće, 20 deka kave, kruškovac.
Ko da ideš teti u starački.
Kako si znao gdje stanujem?
Znao sam otkad si se vratila, ali se nisam usudio doć.
Čekao sam...
Čekao sam pravu priliku da ti se ponovo uvućem u gaćice.
Suptilan kao i uvijek.
Kad je to najbolje mjesto na kojem sam bio, tvoje gaćice.
Da mogu, ja bi da mi na osobnoj, kao prebivalište, pišu tvoje gaćice.
Nina Budalo.
Trebao sam doć za tobom u Rim, kako sam obećao.
Ostavit sve i...
I?
Ako zatreba, bi li tvoj šogor htio svjedočit?
Ma ne znam, braco.
Prije dvije godine si ga pritisko da šuti, a sad bi da svjedoči.
Okolnosti su se promijenile.
Nisu, okolnosti su iste, ti si se promijenio.
A kad si se, molim te, stigao opet spetljat sa Štefančićkom?
Dugo je već karaš?
Jesi ju karao dok si bio u braku?
A tebe kao takve stvari smetaju?
A i taj njen talijanski doktorat.
Znaš šta se priča? Nju u Rimu valjda samo Sveti otac nije karao.
Šta si se nje uhvatio?
Horvatu nije baš najbolje sjelo kad je čuo da ti ona dolazi u zatvor.
A znaš da nije sav svoj otkad mu je onaj mali jadničak umro.
I onda ga još ta luđakinja uzela pod svoje.
- Vodi ga nekim šamanima. - Šamanima?
Šamanima.
Majko mila.
Kud ti to mene voziš?
On te poslao po mene ili si sam došao na tu genijalnu ideju?
Aj me nemoj jebat.
Hoću sam da čuješ šta nudi.
E jesi šupak.
Jel to onaj ministar što je radio za Horvata?
Taj će uvijek raditi za Horvata.
Na mjestu najvećeg propalog projekta u našoj povijesti,
Dinko Horvat će građanima Zagreba i Hrvatske
izgraditi najmoderniju dječju bolnicu.
Čuli ste maloprije od ministra i visokog predstavnika Europske Unije.
Europa će snositi 75 % troškova, a za ostatak ću se zadužiti ja.
Vlada je tu da jamči, ako ja nešto i ne vratim,
ne bi bilo prvi put.
Vidim ne smijete se svi, a ja se naravno šalim.
Dinko Horvat nikomu ne ostaje dužan.
Evo, dalje će vam sve pokazati Sandra.
Mislim da ima i neke poklone za vas.
A ja na žalost moram dalje. Hvala vam puno svima, dugujem vam.
E otkud ste vi momci?
- Od Zavidovića. - Od Zavidovića?
Pa znao sam jednu Dženanu od Zavidovića.
Probušila mi sve četiri gume.
- Gadno si joj se zamjerio? - Joj, ne pitaj.
- Može jedna slika? - Ajde, daj.
Kako da ne.
I molim te nemoj reć Dženani da si me vidio.
Ajde. Hvala momci, bok.
Na ovu stranu je Pedijatrija,
koja će biti posvećena uspomeni na Luku,
pokojnog sina g. Horvata.
Vidi koga sam ti doveo.
Di si ti, bitango, a?
Dobro si smršavio?
Par kila.
Ma svaka čast.
Gle, ti i ja više nećemo bit prijatelji,
ali ne moramo bit ni neprijatelji.
Mogu ti srediti neke dobre konzultantske gaže.
Imaš sve sakramente?
- Samo kršten. - Jebi ga.
A baš me je nadbiskup Lozina pitao
da mu nađem nekoga za dobar posao s nekretninama.
Ali ako hoćeš u diplomaciju, to ti mogu sutra.
Ne Pariz, London, ali Azerbejdžan,
Gruzija,
Bliski istok...
E da si možeš vidjeti sad svoju facu.
Daj Grgi onu snimku da završimo s tim.
I pozdravi Štefančićku.
Dobra je to cura samo zna nekad zabrijat.
Ona te i uvukla u sve ovo, jel da?
Zbog nje si se ti okrenuo protiv svoga Dinka?
- Ne, nije. - Ma daj ne laži.
Znam ja, vrag je žensko.
Ajde, čuvajte se. Duboko je ovo.
Ajde, prošlo je.
Vidiš da nije zlopamtilo.
Maks!
A zato govore da su advokati svinje.
Što se ne javiš da su te pustili?
Oprosti, trebalo mi je par dana da se malo sredim.
A da.
Pa vidim lijepo si se sredio.
Ajde, obuci se, vodim te na ručak.
- Nisam baš neko društvo za ručak. - Izlazila sam i s gorima.
Ajde.
I nije ti neka fora, napališ me na fajt s Horvatom, pa nestaneš.
E da, taj fajt možda i nije bio najbolja ideja.
- Malo si se usro? - Ne malo.
- Ja ga se ne bojim. - O, ja ga se bojim.
Jesi ti primjetila da on nema tjelohranitelja?
On se voli sam tuć. Voli gledat ljude kako pate.
To nije bilo hladnokrvno ubojstvo.
Dinko Horvat je, vjeruj mi, u tome uživao.
Šta?
Pa moram presvuć gaće.
Da se okrenem?
Ma daj.
Nema šanse.
Manji ti je nego što pamtim.
Evo sad ćeš ovdje desno.
Pa opet desno. Ne tu, čekaj.
Sad malo uspori.
Dobar. Ajde, tu stani.
Čekaj.
Ajde primi.
Tatina klet.
Čaše su ti u kredencu.
To tu nitko neće tražit.
Tuđman i cijela vlada su bili ovdje kad je tata otvorio klaonicu.
Milijune im je dao.
A na sprovod mu nije došao nitko od njih.
Usput, ti sad sjediš točno ispod njega.
Tu.
Tu za ovu gredu, u četiri poslijepodne,
11.5.1994. se objesio.
Ubio se zbog Horvata, a ti si za tu svinju počeo radit.
Nisam počeo radit za Horvata, nego za Grginog starog.
Mene, klinca iz Vrbovca, uzela je najbolja advokatska kancelarija u državi.
Najbolja advokatska kancelarija kojoj je najveći klijent ubojica mog oca.
To tad nisam znao.
Znao si kakav je gad.
Kako ti stari nije znao?
Nemoj mi tatu spominjat.
Ja sam bio dijete.
Ja sam bio student prava dok su tvoj stari i Tuđman i Horvat harali.
Nije bio s njima da bi nešto dobio, s njima samo sve izgubio.
Zašto je onda bio s njima?
Pa morao je.
Ako nešto hoćeš napraviti, moraš biti dio te bande.
To ti i govorim.
Ja i stotine drugih smo različitim Horvatima pomogli da budu to što jesu
i da ova zemlja postane neka pripizdina iz koje svi bježe.
Puno je nas bilo u bandi, nema nevinih.
Kad jednom krenem, ići ću do kraja.
Horvat će mi platit za sva sranja, i za tatu, i za...
Najbolja advokatska kancelarija u državi?
On je mene ostavio zbog najbolje advokatske kancelarije u državi.
Koja si ti budala.
Jel se sjećaš ti što si sve ti meni obećao na onoj sljemenskoj livadi?
Jel se sjećaš?
Život si mi sjebo, pička ti materina.
Ja sam u životu napravio gomilu sranja.
I sve bez kajanja.
Ali kad sam tebe onaj dan ugledao u sudnici,
jebote, noge su mi se odsjekle.
Zastidio sam se...
jer nisam postao onakav čovjek kakav si ti željela da budem.
Jebi me.
Šta ti je Grga rekao o meni?
Šta si se njega uvatila?
Ajde, ajde neću se ljutit.
Rekao ti je da mene u Rimu samo Sveti otac nije jebo, jel da?
E pa u vezi s tim imam reći samo jedno.
Ne znate vi pokojnog Ratzingera.
A znaš...
Jesi dobro?
Sve u redu, dobro sam. Samo da dođem k sebi.
- Jesi siguran? - Jesam.
Lani je na sudu bilo puno gore.
Usred rasprave sam se onesvijestio.
Otvaram oči, ljudi bulje u mene
i pokušavam se sjetiti tko sam, što sam.
I shvatim, jebote, ja služim tim čudovištima.
- Jesi išao doktoru? - Jesam.
I?
Nešto neurološki. Zove se sinkopa.
Ugasim se na trenutak, nemaju pojma zašto.
Ne bi smio pit.
Mislim da sam to već negdje čuo.
Tebe je malo lupila i kriza srednjih godina, jel da?
Gospođa je i psihijatar?
Nisam, ali o tome znam sve.
Dok mi se guzica nije objesila,
svi su muškarci u krizi srednjih godina mene htjeli povalit.
Strah od smrti,
mračne misli,
pitanja o smislu i besmislu,
tovama dođe oko pedesete, jel da?
Zbog toga si se i pobunio protiv Horvata,
da pokažeš kako u tebi još ima špirita.
Bolje bi ti bilo da si, kao drugi govnari...
ofarbao kosu...
kupio Ferrari...
našao neku studenticu, ali tu si gdje si.
Nisi u pravu. Guzica ti se nije objesila.
Je, je, ne moraš mi laskat.
Jebemti.
Koji si ti pokvarenjak.
Jesi jeo ovaj carpaccio od jelena?
Ne.
S kremom od morskog ježa. Hoćemo probat?
A rižoto od pečene cikle u umaku od manga?
Nećemo.
U, jezik, goveđi jezik u kadulji
s prilogom od ribizla.
- Jel stvarno moraš? - Moram.
Ej, Budilica prijatelju, reci?
Da, sutra u deset kod mene u kancelariji.
Ne, daj da ti i ja nešto raspravimo prije nje.
Čujemo se.
Ćao. Bok.
Ćao, ja sam Dijana.
Dobro, ja sam Dijana, drago mi je, iz Karle.
- Tko je Karla? - Časopis Karla.
- Ne dajemo izjave. - Da, e.
Cili grad priča da ste propali i preselili kod bogate udovice.
- Nemojte biti neugodni... - Vi ste javna osoba.
Video di se svađate sa Horvatom ima preko 100 000 pregleda i lajkova na Twitteru.
Je li vam teško pada razvod?
- Vaša bivša žena kaže da niste potpisali... - Sad je stvarno dosta!
Lijepo smo vas zamolili da odete.
Ne, okej, pardon, vi ste vidli da mi je bacila telefon?
- Jesu, vidli su da sam bacila. - Super.
Zašto snimaš i zabijaš nos u tuđe guzice?
Šta je bitno tko je šta jeo i jebo? Šta vam je?
I prestani snimat!
Gledaj nje, prestanite, šta vam je, gospođo?
Ma bravo, gospođo.
Hvala.
Dobro je.
- Sori. - U redu je.
Gospon Pinter, prosim vas izađite.
Mi se ispričavamo.
Čekaj.
Mamu ti jebem.
Ali niš nisu uzeli.
Ne trebaju Horvatu tvoje naušnice.
Šta radiš ti?
Moj Santini je želio da ovo uvijek imam sa sobom.
Znaš kako je to kad je u Italiji netko bogat.
I šta bi ti sad? Pucala?
Ne znam. Imam ga.
Ja bi tebe sad jebo...
ali ne mogu se pomaknut.
Da.
Zato ću ja sad tebe oženit.
Uzimate li vi, Nina...
- Štefančić. - Štefančić?
Uzimate li vi, Nina Štefančić, Mar...
Nešto, ovdje prisutnu budalu za svog zakonitog supruga?
Da.
Odlično.
Uzimate li vi, budalo, ovdje prisutnu bogatu udovicu
za svoju zakonitu suprugu,
u dobru i zlu dok vas smrt ne rastavi?
Može.
To je to.
- To je to. - Proglašavam mužem i ženom.
Možete pojebat mladu.
- Fala kurcu. - Amen.
A sad prvi ples.
Muka mi je.
Da te odvedem u kupaonu?
Ne.
Da te odvedem u kupaonu na medeni mjesec?
Dobro mi je.
Ma vidi, sad je najvažnije da ti nesretni ljudi na kraju dobiju svoj novac.
A ti?
Ništa, ništa. Mene zaboravi. Evo je.
Ajde.
To je Marija. Nju su radnici izabrali da ih predstavlja.
Je, znamo se mi.
Ovo je Maks.
Od sada naš čovjek.
- Znam ga sto godina. - Znam ga i ja.
U ovim spisima je sedam godina naše borbe s Horvatom
kojeg je ovaj tvoj prijatelj zastupao.
Milijarde je šuft ukrao, dok mu je ovaj držao vreću.
Marija, nemoj zajebavat. Imaš ti nekog boljeg?
Čovjek hoće da pomogne, šta se kurčiš? I sjedni ovdje.
Meni su oduzeli licencu.
Ali, vjerujte mi, želim vam pomoći pro bono.
Znači džaba.
Ne treba nama niš džaba, sve ćemo mi to pošteno platit.
Gospođo, a vama Dinko Horvat iz Mesoproma,
ako se ne varam, duguje 20 plaća.
Dvadeset i tri, punih sedam godina, sve je u spisima.
Izvući ću vam novce, a spise ne trebam.
Al Horvata, Horvata moramo napast nečim ubojitijim.
A to bi bilo?
U tome mi vi iz Mlake morate pomoć.
Hoćeš sjesti ili nećeš sjesti?
Dobro, sjest ću, šta si navalio?
Dakle, ovako...
Kad sam se vratila iz Rima, zaprepastilo me siromaštvo koje me dočekalo.
Stvarno ne znam jesu li ljudi propali ili sam ja počela puno bolje živjeti.
I jedno i drugo.
Ja se u Rimu nisam kurvala.
- Nije me briga za to. - Nije ni mene.
Baš me briga šta drugi misle, ali bih htjela da ti znaš da nisam bila kurva.
Tu su ubijeni radili?
Da.
Evo, izvol'te.
Evo vidite, g. Maks, ovakve smo mi radili za izvoz.
Cijela proizvodnja je išla za Belgiju, Francusku.
To je bila firma.
A onda je došao Horvat.
Sve to ovaj pizdek zna.
Znam da zna, ali eto.
Ajmo mi proć još jedan put našu stvar.
- Ja ne bi da se on na to vraća. - Popusti malo, molim te.
Šta popusti? Zbog te nesreće patimo sve ove godine.
Lako tebi, ti si sam, vidi moju čeljad.
Ko će njima ruke dat dok su djeca u Irskoj?
Anja dušo, ajde igraj se sa sekom, ajde.
Ovako je to bilo, gospođo.
Bila je subota, tu dolje u birtiji,
Miha, Černi i ja, popili smo malo.
I te noći Maca se naljutila i kaže: „Dosta, dečki, bez novaca više ne dam.”
Onda kaže Černi: „Idemo mi gazdi Horvatu po novce.”
Miha je uzeo sprej da gazdi Horvatu na kući napiše: „Dinko lopove”,
a ja sam uzeo kameru od pokojnog strica da sve stavimo na YouTube.
- Imali ste oružje? - Nismo.
- Ne mogu, nemojte se ljutiti. - Nemoj, dušo.
Dobro je.
Vi ste tada ranjeni?
- Za koju pizdu materinu sad opet? - Jagoda, nemoj, molim te.
Nek priča.
Šta nemoj? Bio je ovaj prije dvije godine
da nas nagovori da šutimo, a sad pametuje da treba sve reć.
Ljubavi, šutnjom sam sjebao i sebe i Mihu i Černija.
Sad ćeš ih ti vratit iz groba, a Horvata spengat u zatvor?
Aj nemoj zajebavat, nije ovde niko lud.
Sa snimkom i Brankom na sudu imamo jako dobre šanse.
A usput bi pokrenuli pitanje vaših plaća.
Sve je to meni šuplja. Nema ti od tog ništa.
- Gospođo, vjerujte mi. - Ne vjerujem ja više nikome.
Osim HDZ-u.
Mislim, glasali ste za njih?
I kad su doveli Horvata opet.
I svih ovih godina glasate za njih.
HDZ-u znači vjerujete, nama ne vjerujete.
Lako je vama tako pričat.
E?
Ne, ne, taj je prodan.
Čuj me, na istoj lokaciji imaš dvije.
Sad ću ti slikat. Tako je.
To mu pokaži i onda...
Pa mi javi. Može?
Ajde.
Samo malo vrati.
To je sve bilo na suđenju.
Čovječe, sve zbog jednog spreja.
Gle, mrtvac drži pištolj.
Ovaj isto.
Šta je ovo?
Nije tako jednostavno.
Šta koji kurac nije jednostavno?
Horvat je uvijek prvo zvao Grgu.
Njemu je više vjerovao.
Grga bi zvao mene.
„Pođi hitno do Horvata, meni treba malo vremena da nešto sredim.”
Bio sam u blizini. Dojurio.
Ova dvojica leže u vrtu,
kiša je pljuštala,
a Horvat u gaćama sjedi na stepenicama.
U jednoj ruci drži pušku, a drugom se tuče po glavi.
Uzmem mu tu pušku, odvedem ga u kuću, sjednem ga na kauč.
Izlazim van.
Vani je Grga
čučnuo pokraj leša i u ruci drži vrećicu s dva pištolja.
Vi ste leševima podmetnuli pištolje?
Grga je podmetnuo.
Okej, Grga, ali na sudu ste obojica tvrdili kako su radnici bili naoružani.
Kako je pucao u samoobrani.
Pička ti materina, kakav si ti to čovjek?
Mjesecima me muljaš, tu mi glumiš nekog pravednika.
Jedi govna, Maks!
Nina, užasno me je sram zbog toga.
I treba te bit.
Nina, grozno mi je.
Ako će onaj u kolicima svjedočit, moraš i ti.
Ne mogu.
- Bojiš se zatvora? - Nije to.
Ako se odlučim svjedočit, nagodit ću se da me izuzmu od gonjenja,
ali ne trebamo moje svjedočenje.
Odjebi.
Brankovo svjedočenje i snimka su dovoljni da Horvata strpamo u zatvor.
Ne želim te više vidjet.
Hej.
Da.
Evo, silazim.
Daj da mi ostane nešto dostojanstva.
Obećajem ti, Horvata ćemo uništiti i bez moga svjedočenja.
Ne trebaš ti svjedočit
da bi Horvata uništio, nego da bi sebe spasio.
I ne trebaš ti spašavat svoje dostojanstvo.
Trebaš spasit svoju dušu.
Razumiješ, budalo?
Suočit se sa svojim sranjima.
Još nisam imala ni 17 godina kada je Dinko Horvat
jedno poslijepodne došao u našu kuću.
U savršeno skrojenom odijelu,
njegovanih ruku,
namirisan, muževan, šarmantan.
Rekla sam ti kako je tata bio zaljubljen u njega.
E pa...
Ja sam bila zaljubljenija.
Tresla sam se kao list samo kad bi me dotaknuo.
Moj prvi muškarac.
Kad je tata shvatio koji je on mućak,
ja sam se i dalje kriomice viđala s njim.
Onog dana kad se tata objesio...
ja sam se sa Dinkom Horvatom jebala u Daruvarskim Toplicama.
Nina, daj.
Nemoj.
Da?
Ja sam.
Ne razumijem zašto bi se mi uopće...
Dobro.
Mi se ne poznajemo, ali po svemu što mi je Lidija ispričala...
- Oprostite, Lidija? - Lidija frizerka, ona vas mnogo cijeni.
Zato sam vas i pozvala, iako mi je Dinko rekao da ne zovem.
Sve je otišlo predaleko.
Pa je.
Za početak, dva radnika su ovdje ubijena.
Vaš, šta vam on dođe, dečko?
On ih je hladnokrvno ucmekao.
Krivo ste shvatili.
Otpočetka do kraja, sve je Dinku namješteno.
Nemate pojma kakve su se mračne sile okomile na Dinka.
Oni rabotnici, vidite...
Oni su bili opsjednuti od demoni.
Jednog velikog bugarskog mistika smo angažirali
da otkrije gdje je jezgro zračenja,
tko je poslao demone.
I u vas dvoje su ušli.
Zato sam vas nazvala.
Za Vas.
Malahit.
Za obranu od negativni energi.
Štefančićka.
Dobro izgledaš, ništa se nisi promjenila.
Znaš ti, Sandra, od kad se Nina i ja znamo?
Bila je u trećem srednje.
I kakva je tada bila, takva je i danas. Luda ko šiba.
Što si me zvao?
Nisam te ja zvao, ona te zvala.
Nemoj me zajebavat.
A i otac joj je bio paranoik.
- Svi su se urotili protiv njega. - Ne spominji mi tatu.
Da. Oprosti, da, tatica.
Tatica je bio svetac.
Daj, Nina, ljubavi, bio je rat i svatko je grabio ono što je stigao.
Nitko nije bio nevin, pa ni tata.
Šta ti misliš da stari muljator nije znao?
- Prestani. - Pa on nas je i spojio.
Servirao te na tacni da bi bio siguran da ću kupovat njegovo meso.
Da bi mi prodao svinjetinu, tatica je dodao i malo piletine.
To sebi nije mogao oprostit.
I jebiga, objesio se.
Mrš u pičku materinu!
Znaš šta sam ja napravio kad mi je netko došao s oružjem?
Dobro je, Mićune, stani.
- Šta sam rekao? - Gazda, daj još malo.
Dosta.
Ako mi za sedam dana ne donesete snimku, ovaj će te do krvi izjebat.
Idemo.
Hoćeš ti ponovno ići u zatvor?
Tko ti je to rekao?
Mama.
Mama malo pretjeruje.
I Lein je tata bio u zatvoru.
Tko je Lea?
Iz mog razreda, tata joj je bio ministar pa je nešto ružno napravio
i išao u zatvor.
Što tebe muči, vrapčiću, reci mi?
U školi se nitko ne želi družiti s Leom i sa mnom.
Oprosti, ljube. Nikad više se ti mene nećeš sramiti.
- Časna riječ? - Časna riječ.
Idemo? Ajmo.
Madam.
Torba.
Noga.
A nisam ti bila najgora žena na svijetu, jel da?
Nisi.
- Sve to? - Sve.
Ti i šupak ste dobro?
Jesmo, da.
A ti?
Daj, Maks, očajno izgledaš.
Šta te ona kurva ne hrani?
Jel ti znaš šta se priča?
- Da nju u Rimu samo... - Samo sveti Otac nije...
Te mogu jednu stvar zamolit?
Nemoj Ivani pričat da ću u zatvor.
- Znaš da je osjetljiva. - Da.
Hej, Budilica.
E jebiga.
Otrovane.
Ne možemo se mi s ovim borit.
Nađite nekog drugog.
Idemo.
Sjećam se bilo je hladno, kiša je pljuštala.
Kad sam malo bolje pogledao, sve to s pištoljima izgledalo je...
neuvjerljivo, lažno i izgledalo je namješteno.
Al više nije bilo vremena.
Došla je policija i...
Njima to nije smetalo.
Kako to da ste vi došli prije policije?
To morate pitati njih.
Rano jutros dogodila se nesreća na gradilištu dječje bolnice u Blatu.
Tom prilikom je poginuo 32-godišnji radnik Z.B. iz sela Majdana kod Zavidovića.
Drugi radnik teško je ozlijeđen, no prema informacijama
izvan je životne opasnosti.
Nadzorni inženjeri nisu htjeli komentirati,
no naš anonimni izvor tvrdi kako nisu bile osigurane
sve nužne i zakonom propisane mjere zaštite na radu.
Uskoro očekujemo više informacija.
Hoćeš vidjeti nešto?
Jesi dobro?
Nisam.
Idemo po kameru, ne želim je više imat.
Odi lijevo.
Stani ovdje, molim te.
Obuci.
- Odnesi to na policiju. - Ne.
Nećemo imati više prilike.
Od Horvata ću za ovo dobit velike pare za radnike.
Odnesi to na policiju i bježimo u Rim.
Obećao sam. Nakon svih sranja, ne mogu ih i ostavit.
A i nemamo ništa da to damo policiji. Njima dokazi nestaju svaki dan.
Ja sam sređivao da nestanu.
Daj, hoćeš lopovsku, Miha?
Jesi ti normalan, jebote?
Ajde, idemo nazad.
Molim te, idemo kući.
Černi, kad te molim, idemo kući.
Miha, Bog te jebo!
Bježi u pičku materinu!
Ne razumijem. Njemu je Horvat platio?
Ne, mi.
Mi smo mu platili da ne svjedoči
i mi smo kupili snimku u slučaju da se Horvat okrene protiv nas.
Nije on imao pojma šta imamo.
- Ali je to saznao od Grge? - Da.
Reci.
Na čemu?
Ajd, hvala ti.
Pitam se zašto to rade Dinku Horvatu?
Nesreća na gradilištu dječje bolnice,
smrt onoga jadnog mladog čovjeka,
dogodila se, znakovito,
kad je Državno odvjetništvo, samo na osnovu izjave jednog pijanca,
ponovno pokrenulo stari slučaj protiv mene.
Gospodari kaosa napadaju u čoporima,
jer oni znaju, dobro znaju,
da ako Dinko Horvat padne, Hrvatska je na koljenima.
- On o sebi uvijek u trećem licu. - Da.
Reko sam mu: „Nemoj govoriti o sebi u trećem licu.”
Znaš šta mi je rekao?
„Dinko Horvat nikad o sebi ne govori u trećem licu.”
O, šupak.
Da?
Kod Draška u jedan. Može.
Ta njegova Bugarka,
totalno zemlja-zrak.
On više ne izlazi, ne pije, ne kurva se, ništa.
- Jučer ove pozdrav suncu... - Ajmo mi razgovarat.
Ajmo.
Dosta mi je, ja ću odustat.
Povuć ću iskaz i dat vam jebenu snimku, ali...
Ne želim se više okretat je li Horvat poslao nekoga po Ninu ili mene.
Prestanite jadnim ljudima trovati svinje. To sranje mora prestat.
I drugo...
Tuna?
- Hvala. - Papar?
- Ne, imamo sve. Hvala. - Molim.
I drugo.
Da Horvat radnicima Mesoproma isplati sve što im je dužan,
23 plaće, plus kamate,
plus honorar njihovom pravnom savjetniku.
- Tebi? - Tako je.
Sve sam ti izračunao.
Savjetnik nije jeftin.
To su naše tarife bile.
- To je sve? - To je sve, čekam te do četvrtka u podne.
Ni sekunde nakon toga.
A što ako Horvat nema te pare?
Nemoj srat.
Ti si idiot.
Ali ako ovo uspiješ...
Vau, svaka ti čast.
I ja bi tako, al...
jebi ga, prošo voz.
Možda nije.
Vjeruj mi prošao je...
Dobro.
Čekam te sutra u podne s radnicima u Mlaki.
- Meni keš, tebi snimku i povlačim iskaz. - Nemoj me jebat s kešom.
Samo keš.
Znaš i sam, takve stvari...
Keš.
- Ej. - Ej.
Evo ti kupujem kartu za Rim, sutra, preko Splita.
Doći ću za tobom.
Nećeš.
Opet ćeš me prevarit.
Daj mi samo malo vremena.
Ne dam.
Daj da komadić života što nam je ostao provedemo s boljim ljudima.
Obećao sam.
Budalo.
Nemamo šanse.
Nitko ne može uništit to čudovište.
Strah me je.
Čuješ?
Ne želim umrijeti.
Nemoj ići.
Molim te.
Dobar dan, izvolite?
Molim jedan taxi na Svačićev trg 14.
Trenutak.
Pol jedan. Ajmo, ljudi.
Nek si ti nama pomogo.
Pinter!
Pinter, jesi tu?
Pinter!
Oprostite što kasnimo, ja sam kriv.
A morao sam ja osobno donijeti.
Jebiga, red je.
U znak isprike, stavio sam čak i malo više.
Stavio sam malo više jer ovo je baš
teško sranje.
Znala sam.
Nosite se!
Šta si mislio da me možeš ucjenjivat nekakvom snimkom?
Dinko, dao sam ti priliku da makar jednom budeš čovjek.
Ti si meni dao priliku?
To kažeš, ha?
Nakon što si 20 godina jeo moje otpatke,
ti si meni dao priliku?
Šta ti sebi umišljaš?
Pa takvih kurčevih advokata kao što ste ti i ovaj tvoj
ima ko govana.
Oćeš vidjet kak se radi tužba?
Evo ti tužbe...
I žalbe.
I podneska i vještačenja.
I za Ustavni i za Vrhovni sud.
Evo ti cijela posrana pravna država.
Ti si stvarno mislio da ću ja svoju krvavo stečenu imovinu
podijelit s ovim neradnicima?
Zato jer vi držite nekakvu snimku?
Pa nema toga suca koji će Dinka Horvata strpati u zatvor.
Razumiješ?
Nema!
A nije ni skupo.
Kad kupiš pet sudaca, šesti je džabe.
To vam se, dragi moji, zove kapitalizam.
Nije vam ovo više komunizam, pička vam materina.
Da vi ležite, a plaća dolazi.
Ovo je Hrvatska!
Treba radit!
Evo i nje.
Pa naravno, kad se novci dijele, kurva to ne propušta.
Hvala na poklonu, Štefančićka.
Idemo, Maks.
Je, ajmo, razlaz.
Razlaz, rekao sam!
Policiju ću vam zvat.
Budilice...
Jebiga, brate.
Ovo nije moglo drugačije.
Grga!
Vi ste ludi.
Čovjeka ste ubili.
Gotovo je. Neće ti nitko ništa.
Ajmo.
Hoćeš da ti zovem taksi?
Došli smo mojim autom.
Možeš vozit?
- Mogu. - Sigurno?
Maks, neko će ga tražit.
Horvat je vidio snimku koju smo stavili na internet i zbrisao.
Ovo je nekad bila odlična mesna industrija.
Odlične kobasice su radili.
Nina!
Čujemo se.