Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
SWIMMING HOME
Nagyon csendben vagy, Josef.
- Milyen volt az utad? - Jó.
Kösz, hogy felvettetek. Sajnálom, hogy sokat kellett várnotok.
Nem, nem, Vitónak kellett sokat várnia a kocsiban.
Efcharísto polý, Víto.
- Parakaló. - Nana, Vito.
Ne hagyd, hogy Laura udvariassága megtévesszen.
Hogy vagy?
Jól vagyok.
Tuti?
Mennyit voltál otthon, mielőtt ide jöttél?
Egy hetet.
- Az nem túl sok. - A nagy részét átaludtam.
- Nehéz volt most? - Nem.
Nem jobban, mint máskor.
Olyan más illat van itt. Mint a... pézsma.
Nem, ez Vito beauty waxa.
Bum Bum Cream.
Megállás nélkül erről beszél. Brazíliából szerezte,
ötször annyi koffein van benne, mint a kávéban.
Érdekes. Az én bum-bumomnak is jót tenne egy kis kávé.
Az enyémnek is, az tuti.
- És hogy működik? - Csak felkened.
Az olaj beivódik a bőröd molekuláiba és feszesíti.
- Mint egy... Mint egy dobot? - Igen.
Már közeledünk.
Jó fáradt lehetsz.
Ejtőzhetünk egyet a medence mellett délután.
Az erdő tele van medvékkel.
Amikor ilyen szárazság van,
lejönnek a hegyekből, hogy a medencékből igyanak.
Nem tudtam, hogy vannak medvék.
A törökök hozták ide őket az Urálból.
A hegyekben éltek, amíg meg nem épült az út.
A múlt héten...
egy kutyának leharapták a fülét.
Na jó, megjöttünk.
Hm. Pink?
Joe szerint terrakotta, de... Hagyjuk.
- Helló! - Szia!
Hékás!
- Hiányoztál! - Egy nő van a medencében.
Ez meg ki a fene?
Talán egy medve, Joe?
Üdv.
Helló!
Vitóhoz jöttem. Nyitva volt a kapu.
Vito! Valaki téged keres!
Melyik kapu?
Remélem, nem baj, hogy használtam a medencét. Melegem volt.
Nem baj.
Azt hittük, medve vagy.
Szia!
- Hogy hívnak? - Nina.
Tetszik a hajad.
Szerinted úgy nézek ki, mint egy medve, Nina?
- Nem. - Hol laksz?
- A környéken, többnyire. - Többnyire?
Az mégis mit jelent?
Megvárom a kapunál.
Mik azok?
A növényeim.
Botanikus vagyok.
Különös érzéked lehet a botanikához.
- Vito? Itt van a barátod. - Bocs, azt hittem, visszaérünk.
Nem, miattunk késett el. Késett Laura járata.
Ő a barátom, Kitti.
Isabel vagyok.
- Szia. - Szia.
Keresek neki szállást.
- Hol? - A part közelében.
Miért nem maradsz itt?
Van egy kis házunk a kertben.
Egy kapunyira van a part. Bármikor kimehetsz.
- Biztos? - Igen.
- Nem akarok gondot okozni. - Nem, dehogyis.
Josef imád növényekről beszélgetni,
Nina meg már most un minket.
Entáxei.
Nina...
megmutatod neki a kis házat?
Kösz, Nina.
Mi ez az egész?
Vito ismeri a csajt.
Nemet is mondhattál volna, Josef.
Na gyere, körbevezetlek a házban.
Jól néz ki a szoba.
Az tök menő.
Ez? Tessék.
- Jól fog állni. - Tényleg?
Anyukád kedves.
- Nem mindig. - Háborús tudósító, ugye?
Honnan tudod?
A szüleid híresek.
Mindenki azt hiszi, olyan különleges dolgokat művel,
pedig csak mindig elmegy valahova nézni, hogyan ölik egymást az emberek.
Ez zavar téged?
Régebben zavart.
Mindig bosszús, amikor visszajön.
Úgy tűnik, foglalkoztat.
Pedig nem.
Hol volt legutóbb?
Szudánban.
És apukád?
Ő soha nem megy sehova.
Egész napra bezárkózik a szobájába.
Ír?
Azt mondja, már nem.
Miért nem?
Arról nem igazán beszél.
Egy költő, szavak nélkül.
Ja.
Ki törődik veled itthon?
Volt egy bérlőnk, Marta.
Kedves csaj volt, de volt egy nagy veszekedés és lelépett.
Elég furák ők, Anya meg Apa.
Egyikük sem tud főzni meg vezetni.
Apa régebben vezetett, de most ha elmegyünk nyaralni, sofőrt fogad.
Ez elég para.
Nem fura, ha nem tudsz vezetni.
Szerintem tök ciki.
Hány éves vagy?
Tizenöt.
A fiúkat szereted vagy a lányokat?
A fiúkat, asszem.
Kérsz egyet?
Paszternák szaguk van. Mik ezek?
Gyökerek.
Gyökereket gyűjtök.
Tudnak gondolkozni és problémákat megoldani.
- Megmutatod a szüleid szobáját? - Persze.
Azok apám könyvei.
Válogatást kéne csinálnia a régi műveiből,
de kétlem, hogy elővette volna őket.
"Vidd... el."
Jóképű pasi volt.
Boszniából.
Fiatalon jött el onnan?
Nem beszél róla.
Szerinted zavarná, ha elvinném?
Az biztos.
Lemész a partra.
Még nem.
Menjünk holnap.
Megmutatom a sziklákat, ahol a fiúk vannak.
Fiúk a sziklákon!
Elvettem az egyik könyvedet.
Elolvastam a hátsó borítót. Nina azt mondta, nem baj.
Hogy elolvasod a borítót vagy hogy elveszed a könyvet?
Hogy elolvasom a verseidet.
Azért írtad őket, hogy elolvassák, nem?
Sok sikert hozzá, hogy találj benne valami értelmeset.
Hol van Anya?
Isabel szeret a dolgaival foglalkozni esténként.
Ami azt jelenti, hogy sosincs itt, még ha vendégeink vannak sem.
Édesem, anyukád...
Szexklubokba járkál esténként?
Anyukádnak szüksége van kis énidőre.
Alig pár hete jött vissza.
Az olyanok nélkül, mint ő,
a felét sem tudnánk annak, amit tudunk.
És tudod, hogy nem szexklubba jár.
Laurának igaza van.
Anyukád nagyon bátor nő.
Te hol születtél, Kitti?
Nem emlékszem a születésemre. Te igen?
Hát, azt legalábbis tudom, hogy hol születtem.
Anyám egy folyó volt... szóval folyton mozgásban voltunk.
Ez érdekes.
Te Boszniából származol.
Biztos nehéz gyerekkorod volt.
Te pedig Párizsból, ugye?
Ott élek, igen.
Laura tanszékvezető a Sorbonne-on.
Csak megbízott vezető. Az nem olyan izgalmas.
Lettres?
- L'histoire. - Ancienne?
Contemporaine.
L'histoire de société occidentale contemporaine.
Sok ideje ismeritek egymást?
Laura volt az első tanárunk, Isabelnek és nekem.
Jó régen, amikor Joe amolyan...
üstökös volt az irodalom egén.
Nem volt az olyan rég.
"Vidd el. Repülj vele
Vidd el és gondolj rá
Őt és gondolj rá
Vele gondolj rá
Vele és gondolj
És gondolj és gondolj rá."
Kitti szerint a gyökerek gondolkoznak.
Nem tudom, a krumplik is tudnak-e.
A gyökerek agy nélkül képesek problémákat megoldani.
Ezért olyan érdekesek.
Régen itt szerzetesek termesztettek gyógynövényeket.
Elmehetünk oda holnap, ha van kedvetek. Nincs messze.
Ismeritek a gyökér szót.
A szó etimológiáját.
- Szereted a költészetet, Kitti? - Nem sokat tudok róla.
Köszönöm, hogy befogadtál.
Ne nekem köszönd meg, hanem Isabelnek.
Ő invitált meg.
Nagyon jószívű teremtés.
Anya?
Igen, Anya.
Még salátát, valaki?
Én is kurvára vendég vagyok, tudod?
Jól vagy?
Vacogsz.
Gyere ide.
Gyere, gyere.
Oké. Ülj le, gyere.
Helló.
Te nem aludtál, ugye?
Hallottad a madarakat?
Nem hallottam még őket ilyen korán.
Jól vagy?
- Jó reggelt! - Jó reggelt.
Jól aludtál?
Én igen.
Az érdekelne, ő jól van-e.
Szerintem igen.
Nem tudom. Felébredtem éjszaka,
akartam inni egy kis vizet,
és láttam, hogy fel-alá mászkál,
nem úgy tűnt, mint aki rendben van.
Rájöttél már, minek neki az a sok növény?
Gondolom, vegetáriánus.
Tudom, hogy bosszant, hogy beengedtem.
Nem bosszant.
Csak aggódom.
Mi miatt aggódsz?
Miattad.
Hogy mit művelsz magaddal.
Mit művelsz a házasságoddal.
Tudod, az a lány szép meg fura,
te meg beengeded őt a kertedbe,
hogy pucéran lófráljon.
Tudod, hogy Joe milyen.
Most rúgtad ki azt az argentin...
Marta.
- Igen, Marta. - Igen. Joe rúgta ki.
Én csak...
Csak láttam, mennyire tud fájni.
Emlékszel, amikor visszajöttél Jeruzsálemből
és ott volt az a nő... Nem emlékszem, hogy hívták.
Laura...
Írjak listát az összes nőről, akivel Joe lefeküdt?
Csak nem értem, miért kell valamit ennyire
a szeme elé tenni.
Hát, Joe képes meghozni a maga döntéseit.
Magának tartozik felelősséggel.
Ebben mindig is egyetértettünk.
Ja.
Minden oké?
Én csak...
Nem is beszéltünk, mióta visszajöttél.
Én... Én tudtam, hogy fogunk találkozni, csak...
Csak annyira...
nehéznek érzem ezt most.
Ja, tudom.
Olvastam a cikkedet a nőkről, akiket...
Jaj, nem.
Nem, nem erről van szó.
Az ugyanaz, a szenvedés nem változik,
a brutalitás nem változik. Csak...
valahogy mégis nehezebb hazajönni.
Én...
magányosabb vagyok, amikor hazajövök.
Tudod.
Amikor ott vagyok,
persze tudom, hogy veszélyes és ijesztő tud lenni,
de biztonságban érzem magam.
Viszont amikor itt vagyok,
vagy... vagy...
Nina iskolája előtt állok és elnézem a többi szülőt...
Érted, az valahogy...
semmi. Nulla empátia.
Mindenkit csak saját maga érdekli, és...
Én ezt nem bírom, ki nem állhatom az önzést.
De semmi baj, én csak... Valami...
megváltozott, és nem tudom, hogyan legyek itt.
De nem te vagy a baj.
Sajnálom, most már abbahagyom
ezt az önsajnáltatást.
A rágógumi jut róla az eszembe.
Hiányoztál.
Csak remélem, tudod, mit csinálsz.
Jó reggelt!
- Szia. - Szia.
- Szia, jó reggelt.
Mit akart Vito?
Csak kérdezte, hogy van Kitti.
És mit mondtál neki?
Azt mondtam,
hogy nagyon tetszik a bermudája.
- Mióta ismeri ezt a csajt? - Nem kérdeztem.
- Nem bízom benne. - Te talán nem vagy ketyós?
- Ketyós? - Hé!
Felvágnád ezt?
Nem láttátok a tollamat valahol?
Úgy tűnik, beköltözött egy patkány a mosogató alá és
Vito szerez valami csapdát.
Lehet, hogy a patkány lopta el a tollad.
A patkányok szart se írnak, tudsz róla?
Te fogsz végre valami szart írni?
Nem tudom, biztosan.
Felvágnád ezt?
Most valami konkrét helyre megyünk?
Azt hittem, szeretsz eltévedni.
Miért hagytad abba az írást?
"A szemhéjamon áll
A haja az enyémbe olvad
A keze formája az én kezemé A szeme színe az én szememé
Az árnyékom elnyelte őt mint az eget a kő."
Ez Isabelről szól,
vagy egy másik nőről?
Ő eltévedt?
Nem, ő mindig tudja, hová tart.
Biztos vagy benne?
Nem.
Soha semmiben nem vagyok biztos vele.
Ezért szerettem bele.
Vito néha feljön ide lányokkal.
Ezért tudsz erről a helyről?
Engem bárhová el lehet rángatni.
Elrángatni?
Akarod látni a sebeimet?
Conium maculatum.
Bürök. Tudom, mi ez, Szókratész.
Vinkamin.
Senna Alexandrina.
- Atropa Belladonna. - Belladonna.
Mindegyik mérgező.
Hydra Lerna.
Ha levágod a fejét...
kettő nő a helyén.
Bumm!
Szókratész félt a kígyóktól.
Szókratész egy seggfej volt.
Miért jöttél ide velem?
Bírom a feleséged.
Isabel nagy játékos.
Te mi vagy?
Emlékszel bármire a szüleidből?
Egy erdőben hagytak.
Nem féltél?
Emlékszel?
Miért kéne akarnom emlékezni?
Elolvastam a verseket.
A versek akarnak emlékezni.
Miért voltál a medencénkben?
Melegem volt.
Nem.
Nem. Miért jöttél ide?
Miattad vagyok itt.
Nem akarom, hogy itt legyél.
Ez nem igaz.
Nekem nem tudsz hazudni, Josef.
Miért eszel mérgező növényeket?
Miattad.
- Hali! - Szia, Nina.
- Lemegyünk a partra? - Igen.
Hogy találtál ide?
Vito elhozott.
- Cuki pasi. - Nem cuki, kicsikém.
Légy óvatos, Szókratész, kígyók vannak a fűben.
Csesszétek meg, kígyók.
Nekem nem tudsz hazudni, Josef.
Ponyland. Ponyland. Ponyland.
Ponyland. Ponyland.
Isabel.
Te választottad a házat vagy Vito?
Mi van?
Kiderítetted már, honnan ismeri Kittit?
Mit csinálsz?
A tulaj megkért, hogy fúrjak egy lyukat.
Miért?
Nem tudom, lépcsőt akar belerakni.
Biztos nem baj, hogy Kitti itt van?
- Kereshetek neki más helyet. - Nem, nem, semmi baj.
Bírjuk őt.
Ha este elmész, akarod, hogy elvigyelek?
Szeretek sétálni.
Tudod, nem túl biztonságos este, a part közelében.
Tudom. Semmi gond.
"A keze formája az én kezemé
A szeme színe az én szememé"
Nem vagyok igazi.
Olyan ez, mint csukott szemmel átmenni az úton.
Néha muszáj megtenni.
Nem hallottam, hogy visszajöttél.
Hol voltál?
Mi az?
Nem tudom.
Nem tudod?
Nem igazán emlékszem.
Kicsit rosszul vagyok.
Emlékszel, hogy kimentél a gyümölcsösbe?
- Mármint... - Kittivel.
Az nem igazán gyümölcsös.
Elolvasta a verseimet.
- Rengetegen olvassák a verseidet, drágám. - Nem az.
A szüleimről kérdezett.
Mit mondtál neki?
Azt, hogy nem emlékszem.
És emlékszel?
Tessék, igyál egy kis vizet.
Lehet, hogy napszúrást kaptál.
Mennyi ideig voltatok kint?
Hol van Nina?
A parton akarta tölteni a napot.
Megkérem Vitót, keressen Kittinek másik szállást.
Tudni és emlékezni két külön dolog, kedvesem.
"Eides ton filo mou?"
"Ő hazament."
"Échei páei spíti."
"Kér egy kis levest?"
"Tha thélate lígi soúpa?"
"Ő hazament."
"Échei páei spíti."
"Kérsz egy falatot a szendvicsemből?"
"Tha thélate mia boukiá apó to sántouits mou?"
"Ő hol van?" "Poú eínai?"
"Poú eínai?"
"Mit ettél?"
"Ti éfages?"
"A bokor ég."
"O thámnos échei piasei fotia."
"Ő hazament."
"Échei páei spíti."
"Írt egy levelet a szüleinek."
Figyeltelek, Josef.
Megijesztettél.
- Szoktál te aludni? - Már vártalak.
Jobban érzed magad?
- Ne aggódj Nináért. - Hol van?
Vissza fog jönni.
Mit akarsz tőlem?
Te küldettél értem, Josef.
Nem ez a nevem.
Amikor elhagytak a szüleid...
nagyon féltél?
Nem tudom mozgatni a kezem.
Isabel.
- Láttad Ninát? - Ma még nem.
Nincs a szobájában. Nem találom.
Hallottam éjjel hazajönni.
Nem találom.
Hát itt vagy.
Megjött neki tegnap éjjel...
és bejött ide hozzám.
Jól vagy, kicsikém?
Bemegyek a városba. Hozok valamit a gyógyszerésztől.
Nem akarom, hogy Kitti itt legyen. Azt akarom, hogy elmenjen. Most.
- Miért akarod, hogy elmenjen? - Mert nem bírom.
Mit nem bírsz rajta?
Nincs kedvem játszani, Isabel.
Én nem játszom.
Ha el akarod küldeni, tudnod kell magyarázatot adni rá.
Nem feküdtem le vele.
Szeretnél?
Nem.
Nem szeretnék.
Általában...
ezért akarsz elküldeni másokat.
Oké.
Ezt most komolyan mondtam, drágám.
Szeretném, ha megmondanád, miért akarod, hogy elmenjen.
Félek tőle.
- Nina nem fél tőle. - Nina gyerek.
Jó kérdés, ki itt a gyerek, Josef.
Tudod, azelőtt, ha erre került sor,
sokszor okoztál fájdalmat, de legalább nem féltél senkitől.
- Ez nem másokról szól. - Nem is! Hanem rólad.
Ki kell derítened, hogy mitől félsz.
Nem tudom.
Talán ha újra írnál, megtudnád.
Nem érzek semmit.
Ha semmit sem érzel,
akkor ez az összes könyv rohadtul semmit sem ér.
Igen.
Igenis érzel valamit.
Akkor... nem akarok érezni.
Előre kell tekintened, Josef.
Nem nézhetsz hátra.
Nincs ott semmi.
Ha Kitti elmegy, akkor én is.
Folyton csinál valamit.
Minden rendben?
Szeretnéd, ha elmennék?
Tudod, attól még, hogy nyitva van az ablak,
nem muszáj mindenáron kimásznod rajta.
Kímélj meg a hülye metaforáidtól, Laura.
Ponyland, Ponyland.
Hogy hívnak?
Marcos.
Elviszel magaddal, Marcos?
Tessék?
Magaddal viszel oda, ahová mész?
Nem megyek sehova.
Téged hogy hívnak?
Isabel.
Szia, Isabel.
Szia, Marcos.
Nem tudom, mi ütött belé.
Nem hiszem, hogy eltört.
Tudod kicsit így tartani?
Igen.
Igen, úgy.
Igen, pont úgy.
Most mit csinálunk?
Azt hittem, horgászni akarsz.
Miért vagy ilyen fura?
Tudod...
már nem vihetsz csak úgy el magaddal.
Nem vagyok kisgyerek.
Oké.
Nem, nem oké.
Óvatosan, lehet itt pár lyuk.
- S-lyuk. - S-lyuk.
Miért ütötted meg Vitót?
Tudod, nem üthetsz csak úgy meg akárkit.
- Folyton csinál valamit. - Ez a dolga.
Nem, nem az, amíg itt van.
Tudod...
Sose láttam, hogy megütöttél volna valakit.
Ijesztő volt.
Én csak...
Azt akartam, hogy vége legyen.
Minek legyen vége?
Sajnálom. Oké?
Még mindig nem oké, Apa.
Ülj le ide.
Jól érzed magad, amikor egyedül vagy?
Megint kurvára para vagy, Apa.
Tudod, Anyával ti azt hiszitek, semmit sem tudok,
de mind hallottunk titeket veszekedni reggel.
Amikor visszajön, örökké veszekedés van, szóval...
Nem félek egyedül lenni.
Tudod, mennyire szeretlek, ugye?
Nem mondhatsz kedves dolgokat,
csak azért, hogy ne legyek dühös, Apa. Ez...
Ez nem így működik.
Tudom.
De... szeretlek.
Nagyon is. Fontos, hogy ezt tudd.
Minden létező módon szeretlek.
Hát ez kurva para.
Maradj itt.
Nézd, mit fogtunk.
Ez a mi halunk. A szikláknál fogtuk.
Szép darab.
Apa mindig undorító dolgokat fog ki.
Izének fogjuk elnevezni.
Megnézhetem?
Tengeri meztelencsiga.
Hím.
Két pont van a szája mindkét szélén.
Ikrát rakni jön ki a sziklákhoz, mielőtt visszamenne.
Valószínűleg nem marad meg.
Nina...
Nemsokára viszlek lovagolni, kicsim.
- Szia, Isabel. - Helló.
Helló, Josef.
- Ez micsoda? - A mi Izé-halunk.
Aha. És mit csináltok vele?
Megtartjuk.
- Miért? - Nem, visszaviszem.
- Azt hittem, megtartjuk. - Nem, Kittinek igaza van. Visszaviszem.
Te is jössz lovagolni?
Persze.
Ella!
Oedi! Oedi.
A pónidat Oidipusznak hívják.
Mert sosem tudta békén hagyni anyukáját.
Szegény kis Oidipusz.
Anya, itt nem cigizhetsz.
Ő itt Oidipusz.
Kisebb, mint gondoltam.
Nem hagytad békén anyucit, hm?
Szereted az anyukádat?
Egy, két, hár... hopplá!
Ez az, gyere kicsit előrébb.
Keményen fogd a gyeplőt, különben folyton legelni akar.
Nem akarjuk, hogy egyen.
Vannak mérgező növények.
Oké?
Kész? Oedi...
Köszönjük.
Sajnálom, hogy megütöttelek. Visszaüthettél volna.
Ez nem feladatom.
Itt jó lesz.
- Itt? - Igen, ott.
Oké.
Bürök.
Mandragóra.
Belladonna.
Miért van ilyen sok belőlük?
A szerzetesek gyógynövénynek használták.
Amikor elmentek, elszaporodtak.
Kiirtották a vadvilágot, amíg nem immunizálódtak.
Aztán kiirtották az embereket, akik megették a vadakat.
- Te immúnis vagy? - Mhm.
Kis adagokban kezdtem el enni, kiskoromban.
Reszketsz.
Igen.
Néha, ha túl sokat eszem.
- Szóval te... - Mérgező vagyok, igen.
Ha megesz egy medve...
Tényleg vannak itt medvék?
Rengeteg.
Josef mindvégig tudott róluk.
Amikor Nina megszületett, azt hittem, halott.
Megkérdeztem a bábát, miért adott nekem egy halott csecsemőt.
Gyakran megesik, úgy tűnik.
Nem akartam gyereket.
Mindig azzal vicceltünk...
hogy Nina...
csak Josefé.
Nem igazán vicc ez.
Még mindig szereted őt.
Nagyon is.
De...
Nem tudok már többet tenni érte.
És ezt ő is tudja.
Sokáig küzdöttél érte.
És sokat bántottam is.
Elhagytam, nem egyszer.
Azt hittem...
Mindegy is most már, nem?
Ideje... hogy elmenj.
Viszlát.
Viszlát, Isabel.
Köszönöm.
Csessze meg.
Ki tudnál itt tenni?
- Majdnem ott vagyunk. - Csak állj meg!
- Majdnem... - Tegyél ki itt, Vito!
Állj félre! Itt.
Állj félre! Állj már félre, Vito!
Ah, basszus!
Menj, jól vagyok.
Menj már! Menj el!
Basszus.
Anya, mi a fenét művelsz?
Húzd le a fejed! Gyerünk, Nina, fejet le!
Helló!
Gondoltam, hogy itt leszel.
Mit csináltok?
Nem akarom, hogy elmenj.
- Hol van Kitti? - Ez nem róla szól.
Az a nő veszélyes.
Minden veszélyes.
- Hívom a rendőrséget! - Nem hívja a rendőrséget.
Nem hozhat be lovat az étterembe!
Ha rendőrt hív, hetekre bezáratom a helyet.
A ló kint marad!
Azt akarja, hogy bezárják a helyet?
- Itt emberek esznek! - A ló bent van.
A benti rész az embereké!
Nem, a benti rész az embereké és a lovaké.
Oké... Visszajövök.
Megcsináltuk.
Jól nézel ki, Vito.
Megfogod a lovat, hogy ne egye meg azt a gyereket?
Visszaviszitek Ninával az istállóba?
Igen.
Most mit csinálsz?
Hozna egy whiskyt szódával?
Meg kell térítenie a káromat.
Nincs semmi kár.
- De igen, van! - Nem, nincs.
De kifizetem a kaját, amit a ló megevett,
addig is hozna egy whiskyt szódával?
Tudod, néha egészen megijesztesz.
Joe nagyon régóta tudja.
Mit tud?
Mindent.
Helló, Josef.
Vártam, hogy jönni fogsz.
Most már emlékszel?
Igen.
A szüleid ott hagytak az erdőben.
Én...
emlékszem, hogy bementünk az erdőbe, ahol laktunk.
És...
nagyon sokáig gyalogoltunk.
Fájt a lábam...
de apám azt mondta, tovább kell mennünk.
Elértünk egy helyre, amit nem ismertem fel.
Ott leültem egy fa alá.
És apám azt mondta, várjak ott.
Aztán...
láttam, ahogy elmennek.
Azt hittem, vissza fognak jönni.
De nem jöttek.
Nagyon sokáig vártam.
Sötét lett.
És emlékszem...
hogy meleget éreztem...
miután egész nap fáztam.
És azt hittem, a Föld a feje tetejére állt.
Nagyon féltem.
De már nem félsz.
Nem lett volna szabad ott hagyniuk.
Velük kellett volna mennem.
Mindegy, hogy mi történt.
Jobb lett volna úgy.
Nélkülem haltak meg.
Még mindig félsz?
Nem.
Már nincs mitől félnem.
Miért?
Te vigyázol rám?
Igen.
Szeretlek, Isabel.
Én is szeretlek.
Örülök, hogy visszajöttél értem.
Tudod, hogy ki vagyok?
Igen.
Tudtam, hogy jönni fogsz, de azt hittem, máshogy fogsz kinézni.
Mindenki azt hiszi.
Hosszú ideje vagy velem?
Kezdettől fogva.
Miért nem láttalak eddig?
- Nem ismertél fel. - Hm.
És most miért?
Most?
Sosincs rá ok.
Harcolni fogsz velem?
Nem.
Nem akarok többé harcolni.
Mit csinálsz?
Hány óra van?
Mi történik, Anya?
Visszajött Kitti?
Nem tudom.
Kitti!
Ne!
Vito!
Ébreszd fel!
- Ébredj fel! - Drágám...
- Ne! - Vito!
Ébredj...
Ne!
Ébredj fel...
Joe!
Ébredj fel!
Joe!
Magyar szöveg: Márkus Tamás
Az HBO megbízásából készítette a TPM Media.