Downloaded from YTS.LT
The reason why we wanted to do the championship was because no foreign, no full foreign team has done it. No foreign team, and I mean, I say full foreign team; the rider of record and all of the team are from the same country. So no one's done it in the cars or the bikes in the 50 year history of the Baja
Official YIFY movies site: YTS.LT
Så vi ønsket å være de første til å gjøre det. Det har vært mange utlendinger som har kjørt og vunnet, men de har brukt meksikanske og amerikanske førere og sjåfører. Så for oss å kunne dra dit og først vinne et løp, noe vi gjorde i 250-, 400- og 500-meteren, og deretter vinne mesterskapet, ville være en førstegangsopplevelse.
En gjeng med 50 år gamle kiwier gjorde det
Så det var greia. Selv når jeg sier det, får det meg til å føle meg ganske kul. Det er som om det var den ekte varen, du vet, noen gamle newzealendere var de første som var et fullt utenlandsk lag som klarte det.
Det er ganske imponerende
Det er mange, mange som gjør ting først. Men siden de kommer fra et sted som New Zealand og alt, var hver og en av disse syklistene virkelig flinke syklister.
Men to av dem på denne turen hadde aldri, aldri sett Mexico. Mexico har et par ting som kan være felles: steiner, støv, endeløs slam. Og så kan det være det uforutsigbare: tåke, regn, gjørme der du er i farten. De tingene du ikke kan sette inn i ligningen, og som du måtte finne ut av på sparket. Hvem var det?
Patton sa:
krigen starter egentlig når du
avfyr det første skuddet
[Baja California]
[«Vi vil vinne mesterskapet»]
[«En gruppe motorsykkelførere fra New Zealand har som mål å vinne alle fire Baja-løpene i 2023»]
[POENGSUM San Felipe 250: Vinnere]
[POENGSUM Baja 500: Vinnere]
[POENGSUM Baja 400: Vinnere]
[POENGSUM Baja 1000? Skal bestemmes…]
[Mexico]
[Team APS må konkurrere i alle fire løpene i 2023 for å bli det første fullverdige utenlandske laget som vinner mesterskapet]
[Baja 1000: Det lengste non-stop point-to-point-løpet]
[SCORE Baja 1000. Baja, Mexico]
[Historien om Team APS med Baja Bound Adventures]
[Team APS: Et tiår med racing]
Baja. Et kappløp mot aldri-aldri. Det startet i 1967. Vi kjørte nedover en halvøy uten veier. Bare et par byer
Den gang startet det i Tijuana, nær grensen mellom USA og Mexico. Og det raste til Cabo eller La Paz, helt nederst på Baja-halvøya.
SCORE eier løpet nå og tok over i 1973. Men det ble opprinnelig drevet av NORRA.
Det startet som tusen mil
som var den lengste
non-stop punkt-til-punkt ørkenkappløp i verden
Det var kjent som Baja International, og i 1974
500 ble en del av det
og så inn
I 1982 ble 250-modellen en del av det. Og 400-modellen i 2019, og det utgjør nå en hel serie på fire løp. Det er Baja One Championship. 250-modellen arrangeres vanligvis i mars, 500-modellen omtrent i juni når det er skikkelig varmt og kjipt.
400-tallet, september igjen er varmt og kjipt, og 1000-tallet er vanligvis det.
rundt Thanksgiving. Og mann, det er en fin tid å kjøre løp i Baja. Mesterskapet
og hele serien, den har terrengsykler og firhjulinger og motorsykler, ambulanser. Hvem som helst kan ta med seg nesten hva som helst
det ble en gigantisk utgift der de største lommebøkene skjer
Folk ville kjøre på trofébaner; det raskeste du kan tenke deg
Disse tingene kjører over hull på over fire fot i 190 kilometer i timen og er skumle som bare det
Passasjeren eller sjåføren representerer et opprinnelsesland
teknisk sett laglederen, men du kan ha et hvilket som helst antall ryttere eller sjåfører med laget
for at du skal kunne gjennomføre dette vanskelige løpet
Kurset endres hvert år. Det er ikke det samme hver gang.
Dette er første gang vi har løpt baklengs. Så vi skal faktisk starte ved
enden av halvøya og løpe tilbake opp mot nord. Det er veldig uvanlig, og det kommer til å bli veldig utfordrende
Nå til dags har vi slike ting som kalles virtuelle VCP-sjekkpunkter. Og de er plassert langs løypa for å opprettholde fart og retning for å
sørg for at sjåførene drar til et bestemt sted
Tidligere startet det der det bare var noen få kontrollposter, og du kan bevege deg nedover halvøya akkurat som du vil. Men etter hvert som halvøya blir mer utviklet, må vi kontrollere hastighetene og kontrollere tilgangen, og ikke la folk bare gå fritt.
rekkevidde i ørkenen. Det er mange steder du fortsatt kan gjøre det, men der det er en
VCP du må treffe den, for hvis du bommer, er det betydelig tid igjen.
straffer involvert
Motorsyklene vant alltid
De var raskest nedover denne nådeløse halvøya. Men de siste 15 årene har trofébilene, beistet fra øst, kommet ut.
NASCAR-motorer
40-tommers dekk,
Maks 225 kilometer i timen i grusveien
De er ikke redde for å kjøre fort. De kjører med GPS. Du trenger ikke engang å se. Og hvis noe kommer i veien, halverer de det bare.
Hele Baja
ørkenløp,
er vanskelige
Men de 1000
eller det vi kaller Møllen
Den er lang og vanskelig
lang og tøff
Et brutalt nådeløst løp
at noen ganger bare 50 % av
feltmål
Så jeg er Robert Creemers. Jeg var rytter med rekord for Team APS, og laget mitt bestod gjennom hele serien av: først Sean Clarke og Kevin Archer, som kjørte med meg i alle løpene og mesterskapet. Og så hadde vi Wayne Jennings med oss ​​i 400-metersløpet, som var vårt tredje løp, og så hadde vi Elliott Kent og Mark Pollard med oss ​​i 1000-metersløpet.
Robert Creemers: Entreprenør for vedlikehold av eiendom
Rob og Peter
I 2012 spurte de meg om jeg ville bli med og kjøre Baja 1000. Og jeg sa: Ja, jeg skal tenke på det. Og de sa at de også trenger en fører til.
[Sean Clarke: Skogbruksentreprenør]
Det tok meg tre uker å bestemme meg, men jeg bestemte meg. Jeg spurte Kevin, og han bestemte seg umiddelbart. Så vi kom begge i 2012. Det var første gang.
Jeg har kjent Kevin siden 1992, 1993 møtte jeg ham, og jeg har kjent Elliott omtrent det samme. Rob har jeg kjent stort sett siden omtrent
[Hjelmkamera: Sean Clarke // Før løping]
2010 og Pete siden omtrent 1986.
Rob er en fyr, det
ville vinne mesterskapet, og han innser tydeligvis at han ikke kan gjøre det alene.
Så ba han oss komme og kjøre løpet, og
han er en fyr som
gir 100 % i alt han gjør, og han liker å komme hit og kjøre løp. Så man trenger folk å gjøre det med. Det er derfor vi er her.
Hvordan møtte jeg Mark? Da han sannsynligvis var
[Elliot Kent: Bonde]
18 år gammel. Han jobbet i en motorsykkelbutikk i en
et rivingssted som en delergutt
Ja, jeg pleide å dra inn og kjøpe deler til sykkelen min, og det gikk liksom bra.
[Elliot Kent Location // Før kjøring]
og begynte liksom å sykle sammen, og jeg syklet trial den gangen, og han hadde med seg en gammel, jeg tror det var en KTX, kom ut til en av trialene våre og prøvde å sykle rundt den og
ja,
Vi kom bare veldig godt overens og har vært kompiser siden den gang, og har kjørt løp sammen i over 20 år.
Vi jobber sammen nå for øyeblikket. Og ja, det er bra. Ja, veldig bra.
Så, Tim er utrolig. Han er jeg, hvis noen sa til meg at jeg vil kjøre 1000-meteren, hvem skulle jeg snakke med? Hva skulle jeg gjøre? Han ville vært den første personen jeg ville tenke på. Han har vært fantastisk. Jeg har aldri angret på avgjørelsen om å dra.
Robert Creemers: Entreprenør for vedlikehold av eiendom
med ham i 2012. Du vet, som oss alle, har vi våre feil og våre små personlighetstrekk
Men Tim kan sakene sine, han er en ekte konkurranseinspektør
Han går inn i løpet med samme tankesett som oss. Og det kommer i tillegg til massevis av kunnskap og erfaring. Han setter opp en skikkelig god racersykkel og gir oss fantastisk støtte.
[Tim Morton: Offroad-motorsportens Hall of Fame]
[Jeff «Fantastiske Riccardo»: Mekaniker]
Alle støttespillerne hans har vært veldig flinke og hjelpsomme. Vi har stort sett hatt det veldig fint. Og alt i alt har det vært en veldig positiv opplevelse hver eneste gang.
Jeg kan ikke takke dem nok, for å være ærlig. Vi klarte det ikke.
For å gå fra, mener jeg, vi kunne
men det ville vært et helvete. Jeg mener, liksom, prøve å sette opp en racersykkel her og så dra over og leie den.
lastebiler og ta med et helt lass med folk for å hjelpe oss
Du vet, arrangere løpet og støtte det. Det ville blitt en logistisk hodepine, og det ville kostet det massevis av dollar. Og vi tar sannsynligvis feil.
[Baja 1000 2023 Førkjøring]
[Kevin Archer: Flere New Zealand-mester i utholdenhetsløp på motorsykkel]
Førkjørende lastebil
Vent der. I tilfelle vi ikke kommer dit før deg, så gir jeg deg gass der.
Første asfalterte motorvei?
Kilometer 40.
Vi sees på Mile 40
Så, i 2012, ville Rob kjøre Baja 1000
Så ja, han fant eller hørte om Shaun og meg. Så han ba oss komme og gjøre det med ham. Og det hadde liksom utviklet seg derfra, egentlig.
[Kevin Archer-lokasjon // Før kjøring]
Ja. Stoppte på stranden og pratet litt med noen folk.
Hva er planen nå?
Vi tar deg sannsynligvis med tilbake og gjør det igjen.
Å ja
Søt
Det er alltid bra å løpe forløp mer enn to ganger, noe vi noen ganger ikke klarte i dette løpet. Og den andre gangen har jeg delt løypa min mentalt opp i seksjoner, og jeg vet hvor jeg kommer ut av hver seksjon. Skal du til kysten? Skal du langs kysten? Og skal du tilbake? Eller noe sånt.
og så andre gang du gjør det, gjør du det litt raskere, og det er ting du plukker opp igjen. Men låten endrer seg så mye hver gang.
Banen endres ikke, men utformingen endres på grunn av trofébilene, og det blir spor. De sparker opp steiner. Så det vil være en stein der som du ikke så.
Og det handler om å lese banen hele tiden. Hele tiden. Og det er ganske slitsomt; å prøve å lese den banen hele tiden. Så kommer løpsdagen, og du gjør det samme igjen, og så kaster du en
kvelden inn, og det gir enda mer dynamikk til alt – og mentalt. Men ja, jeg antar det bare handler om å takle det og gjøre det beste du kan, og forhåpentligvis har du memorert låten ganske godt innen den tid, eller mye av den.
Du kommer ikke til å memorere alt, men når du deler det opp i deler, finner jeg ut at jeg kan, jeg kan memorere mye av det. Du vet, selv om natten kommer du til steder, og «å ja, jeg er der», du vet, «jeg er der», og det hele liksom faller på plass. Men ja, det er de skjulte tingene som kjøretøyene kaster opp og bare endrer sporet hele tiden, sporets løgn.
[Sean Clarke: Rytter nr. 5]
Førløpingen gikk veldig bra. Jeg syklet hele løypa to ganger, pluss en del tre ganger. Men, ja neida, det gikk bra.
Bortsett fra den første dagen, trillet jeg sykkelen. Jeg traff en stein i sanden, nedover en sandbanke. Jeg så den bare ikke. Jeg bare kjørte over styret. Det var ikke så ille, men det er den typen ting man ikke vil gjøre. Jeg fikk blåmerke i armen og kuttet litt i hånden. Men ingenting egentlig. Et tre bare skjulte steinen som var i sanden, og du ser fremover og det er bare øyeblikkelig; du kan ikke gjøre noe med det.
[Sean Clarke-lokasjon // Før kjøring]
Jepp. Jeg har Joey her. Denne mannen her har kjørt 18 Baja 1000-er. Han har gjort det på en 125, en 250, en 500 og til og med en firhjuling. Så han skal ta meg med til den siste delen av seksjonen min, hvor vi har mye slam, og vi skal prøve å kartlegge noen avvik.
og jeg har tatt bilder av VCP-ene på løypa, slik at vi vet nøyaktig hvor de er fra Google Earth. Vi må sørge for at vi får tak i VCP-ene, men vi skal prøve å kartlegge måter å komme seg rundt alt slammet på, for man vil ikke bli fanget i det. Og det er det dagen handler om.
[Joey Lane: Tidligere flerlags Baja-mester]
[Robert Creemers beliggenhet // Før kjøring]
Må du holde tritt med Joey?
Ehm, sannsynligvis ikke. Han er liksom 18 ganger mester, eller han har kjørt det... Hvor mange ganger har du vært mester, Joey?
Jeg vet ikke
Han har mistet tellingen! Så ja, jeg er litt presset.
Ikke noe press. Vi har det bare gøy. Vi bare sykler litt på terrengsykling. Ikke noe press. Gå ut, så skal vi sørge for at han har det.
en god følelse de siste 20 milene, og han kan føle seg komfortabel med å sykle selvsikkert inn i den
Ja, vi var ute i en strekning på omtrent 24 kilometer, men det var mange siltlag. Og hva er siltbånd?
Det er den
skitt blir så pulveraktig, nesten som talkum, babypudder. Og det er nesten som om du løper i vann, men du kan ikke se gjennom det. Og så er støvet så fint at det tetter til motorsykkelfilteret vårt og det vil føre til problemer. Hvis
Hvis det kommer skitt inn i motoren, vil det blåse den opp. Så det vi gjør er at vi dro ut dit og fant måter å komme rundt slamlagene på.
Så det er ikke hardt for utstyret og hardt for rytteren.
enhver liten ting du kan gjøre for å ikke havne i en situasjon der du må ri gjennom den slammet
du kunne
være fire fot over, og du er ikke med. Så du finner bare små måter å komme rundt dem på
Løper ned hit,
Du kan være på motorsykkelen i 6 timer, 8 timer av gangen, noen ganger enda lenger.
Jeg har syklet i 11 timer i strekk én gang, men man må kunne konsentrere seg og ikke tenke på noe i livet sitt som man ikke følger med på i det øyeblikket man ser på, for ulykker skjer på millisekunder her nede. Du vet, hvis du ikke ser på hva som er foran deg og sykler og bare konsentrerer deg, spesielt når du konkurrerer. Når du er i gang før løping, og du bare ser deg omkring, du vet, kan du ta det litt med ro, men når du konkurrerer, må det være 100 % fokusert på det du gjør, for de tingene kommer bare opp raskt, og så, du vet, ting forandrer seg fra når du var i gang før løping.
Du vet, noen kunne bestemme seg for at de ville bygge et lite hopp for å se litt action, og det var ikke der dagen før. Så du må være forberedt og mentalt
bare for å
vær på ditt eget nivå. Og mange har vanskelig for å se den forbindelsen. Og jeg tror det er det som gjør de beste racerførerne. De kan bare
fokuser på det de gjør, bare lukk verden av
Disse karene, man kan se at de har gjort dette sammen en stund. De har alle fått sin plass og
du kan merke det når folk tuller med hverandre, de er komfortable med å være rundt disse menneskene og de liker selskapet deres og
Jeg og Tim gjør det vanskelig for hverandre hele tiden
er akkurat det vi gjør. Du vet, vi liker å slappe av
Hør her, det er tre ting jeg har sett at du trenger i Bajaen. Du trenger én, en solid sykkel.
Du trenger en skikkelig god sykkel. Den må fullføre, men den må være rask og konkurransedyktig. Du trenger skikkelig god logistisk støtte. Greit. Og det må være godt planlagt og satt opp, og ta hensyn til alle slags scenarioer som kan oppstå. Og det er mye som kan skje. Og for det tredje, du må ha skikkelig raske, solide syklister.
Nå kan vi gjøre tre, men Tim gjør én og to
Stakkars motorsykler har kjørt bakpå lastebilen i 20 timer. De ble skitne og fikk ikke engang kjørt dem.
[Tim Morton: Offroad-motorsportens Hall of Fame]
Jeg møtte Rob
Jeg husker virkelig ikke. Jeg tror det var i 2011, og han kontaktet oss fordi han ville kjøre løp i Baja. Og han hadde allerede syklet i Baja med en annen fyr som liker det jeg gjør. Så han bare lette litt rundt, og jeg antar at vi ga ham de riktige svarene. Så kanskje vi bare løy en hel haug til ham.
Uansett, vet du, han trodde på løgnene våre. Så han dro med oss ​​og
Sean, Kevin, han og Pete kjørte Baja 1000 i 2012 med oss. Og siden den gang har han tatt med seg barna sine og syklet med oss ​​for moro skyld. De har også kjørt Baja 1000 i 2017, og Sean kom og kjørte et løp i Nevada, i USA med oss, fra Vegas til Reno.
Så selvfølgelig skal de kjøre alle løpene i år. Så, litt historie
Jeg dykket denne jævelen fem ganger
Før løping
For folk som vil kjøre fort er nøkkelen. Disse gutta kjører, de kjører bra. Veldig bra. Og i 2012 gjorde de det faktisk litt bedre enn vi trodde de ville. Du vet, i 2012 er de i bunn og grunn bare turister som kommer for å kjøre løp.
[Ricky Johnson: Motorsports Hall of Fame USA]
Og så i 2017 visste vi at de var raske, og vi trodde vi hadde en sjanse til å vinne klassen, noe jeg tror
så var klasse 40 - 40 år og over.
De kom faktisk ganske nærme det. Og
da vi lærte litt om disse karene, så deres andre løp
Vi visste at de var raske. Så vi tok det mer seriøst det andre året, i 2017, da de kom og kjørte løp. Og så i år har det vært «hei, vi vil kjøre hele løpet, vi vil vinne mesterskapet».
Målet mitt er selvsagt at alt koker ned til 1000.
Jeg bryr meg ikke om vi vinner, selv om de gjorde det, vant de klassen sin på 250, 500 og 400. Men egentlig er det 1000. Alt koker ned til 1000.
og det kommer til å bli god konkurranse. Så før løpingen er det superviktig. Å vite hvor man skal være, ha alle karakterene sine og vite hvor alle VCP-ene er, som er en
Skjult elektronisk kontrollpunkt, du må klarere uten å få straffer. Vit hvor rytterskiftene dine er, vit hvor forsyningene dine skal være. Alt dette er superviktig. Og vi tar det mer seriøst med disse karene igjen i år.
og vi er, du vet, de er ikke fra Sør-California eller Mexico, så vi har mye mer begrenset tid.
Hver fyr vil få se sin seksjon sannsynligvis to ganger, og konkurrentene kanskje fire eller fem, seks ganger.
Så vi er litt i en ulempe. Så vi må, du vet, bruke disse få dagene så effektivt som mulig.
Hvordan vil du best beskrive din rolle i dette løpet i 2023?
Hmm, det finnes et par forskjellige måter jeg kan spøke med det på.
Pappa! Barnevakt!
Du vet, en som Sean, Sean går helt på autopilot. Han studerer hele greia, han vet virkelig hva han må gjøre. Han vet hva de andre rytterne skal gjøre.
Jeg prøver å ha fingeren på hva hver fører og hver jaktfyr gjør. Så teamet vårt for dette er fem lastebiler, syv mannskaper, fem racerførere, pluss Pete som backup og deg selv. Jeg må balansere alt dette, og jeg må være den som vet hva alle skal gjøre til enhver tid. Og hva er min rolle? Logistikk.
Jeg er Jeff!
den fantastiske Riccardo
Hvordan ble du den fantastiske Riccardo?
Vel, det er en lang historie om at jeg bygde en bar i en liten by i Indonesia. Jeg kom til byen. Jeg var liksom seks måneder foran resten av gutta. Og det var ikke noe sted å drikke der.
[Jeff «Fantastiske Riccardo»: Mekaniker]
Så jeg gikk inn og kjøpte en bar av en lokal fyr, og etablerte den, og jeg satte inn biljardbord og alt, og da de åpnet døren, sa de: «Det er fantastisk, Riccardo.» Og det festet seg.
Da jeg møtte Tim første gang, likte jeg ham ikke i det hele tatt. Jeg kalte ham den sinte lille dvergen.
Han var en gretten liten drittsekk. Og gjennom årene har han blitt mildere. Jeg har blitt mildere. Og vi ble kjent med hverandre. Jeg stoler på ham som broren min. Han er en av mine beste venner. Jeg elsker ham. Han kommer ikke til å snakke stygt om deg bak ryggen din. Han kommer til å gjøre det rett i ansiktet ditt. Du vet nøyaktig. Han kommer aldri til å lyve til deg.
Du kan stole på en mann. Han er like ærlig som dagen er lang.
Han har kjørt løp her nede i 50 år. Han kan det som sin egen bukselomme.
Han er en av dem som vil hjelpe deg i Baja hvis du noen gang trenger noe; råd, deler, strategi. Kanskje ikke hvis han er din konkurrent på strategi. Vi er nådeløse når det gjelder det.
Men selv dette løpet vet jeg ikke hvor lenge Tim har vært etablert med å levere racersykler. Han har en fullføringsprosent på 100 %.
Syklene har aldri, aldri sviktet ham. Han har noen veldig gode forberedelsesmekanikere, som jeg var en av før, og som jeg har pensjonert meg fra nå. Men han har gode sykler.
Målet mitt var, det hadde jeg; jeg har noen raske lagkamerater, og mye av det tunge arbeidet i prestasjonen vår kom til å bli lagt på dem. Så jeg måtte fortsatt gjøre en stor del av løpet.
Og dermed begrenset det hvor mye tid jeg potensielt kunne tape mot konkurrentene våre, slik at de ville ha mindre å prøve å ta igjen. Skjønner du hva jeg mener? Når det gjelder trening, var det
kondisjon og tid på sykkelen, og å bli dyktigere. Jeg mener, jo mer du sykler, desto bedre blir du, selvsagt. Men, men jeg er ikke like rask som Sean.
[Robs treningsbane // Woodhill Forest, Auckland, New Zealand]
og Kevin
Men jeg kan klare distansen. Jeg er i god nok form. Og
Jeg kommer alltid til å fullføre. Så, du vet, jeg kommer til å få sykkelen dit. Og jeg tror det sannsynligvis er det viktigste du
kan bidra til et lag er, i Baja-løpet er; levere en solid prestasjon, men gi sykkelen til nestemann
Han er litt av en supermann. Som om han bare er så nådeløs. Han er sannsynligvis bare en av de mest, en av de hardest arbeidende menneskene jeg kjenner. Og han liker å gjøre farlige ting og ta risikoer, ikke i forretningslivet, men spesielt i privatlivet.
[Cate Creemers: Roberts kone]
Men han er bare nådeløs. Energien hans. Jeg vet ikke hvor den kommer fra.
Jeg mener, han blir sliten, men han bare ja, han er en av de mest
motiverte mennesker jeg kjenner
Vel, jeg har stor tro på ham
Han er en skikkelig god rytter
liksom, av laget, spøker han liksom med at han ikke er den raskeste. Han er liksom det svake leddet, men han er en veldig dyktig rytter, og han støtter virkelig seg selv og
han presser seg sannsynligvis ikke
utover som om han ikke har mange offs. Det er noen folk som, du vet,
har alltid ulykker, men han har ikke en tendens til å ha mange ulykker
De er ganske sjeldne, og når han gjør det, spretter han liksom ganske bra.
Jeg mener, han har kjørt mange løp og syklet mye og reist verden rundt. Så jeg tenkte egentlig ikke noe særlig over det.
i det hele tatt helt til vi liksom begynte å se noen av opptakene som kom tilbake og noen av historiene rundt Baja og hvordan det alltid er et dødsfall.
Og jeg tror ikke jeg hadde en helt forståelse for det før vi faktisk dro dit. Ja. Og hvor vanskelig det var, og hvor slitsomt løpet er.
Hver gang du drar ut dit, setter du deg selv i fare. Det er veldig risikabelt. Og hvis noe går galt, er det veldig vanskelig å få hjelp. Og det er veldig sannsynlig at du vil være på et veldig avsidesliggende sted.
disse er bare større sjanse for at han kommer til
skade, jo flere ganger han gjør det.
Hvis du virkelig presser deg selv, er det mer sannsynlig at du kommer deg unna.
men selv om du bare drar,
på et anstendig klipp,
De katastrofale tingene kan fortsatt skje.
Så å treffe en stein, uansett om du løper 60 miles eller 80 miles, vil det ha en ganske lik effekt.
Hver gang han drar, tror jeg det blir verre, faktisk. Og det var spesielt vanskelig.
de siste par løpene
det andre løpet
før han kom av
sykkelen og fikk hjernerystelse.
Og så har vi hatt, du vet, vi har hatt liksom noen få
påminnelser om dødelighet i år.
Så det var veldig vanskelig å si farvel til ham, spesielt den tredje gangen.
Men jeg har stor tro på ham. Han er liksom ikke dum på sykkelen.
Han presser på, men han er ikke helt på banen.
Men det er fortsatt veldig risikabelt.
[2012 Baja 1000]
Så 2012 var vårt første forsøk på Baja, og vi ville løpe 1000 meter, og akkurat det året var det en halvøysløype. Som er den tradisjonelle.
[Team APS 2012 Baja 1000]
Det var det vi ville gjøre. Jeg og Pete Herd ville delta i løpet, og vi tenkte at vi ville trenge noen lagmedlemmer, og vi trengte noen som var raske. Pete anbefalte Sean og Kevin, og de var grådige. Så det var flott. Så vi dro dit, og ante ikke hvordan det kom til å bli.
Jeg fant Tim på nettet og snakket med et annet selskap, men Tims svar var bedre. Uten å vite hvem han var, visste vi at han hadde en viss merittliste, så vi valgte ham, og det viste seg å være fantastisk. Og de visste ikke hvordan vi kom til å bli. Så de la inn en pakke til oss.
Og i bunn og grunn tror jeg de bare skulle se en gjeng med kiwier og løpe 1000-meteren som en «bucket list»-greie. Da vi hadde løpt oppkjøringen, innså de at vi faktisk var ganske raske. Så vi fikk Tims oppmerksomhet, og uansett løp vi den første 1000-meteren, og jeg var først, og den gangen var det start klokken 06:00 i Ensenada, og vi hadde ikke den seremonielle starten.
Vi syklet faktisk rett opp en elv midt i byen. Pete var nestemann. Og så dro han ut i natten i et par timer, så han gikk seg litt vill, men fant veien tilbake igjen. Sean var nestemann, og kjørte gjennom hele natten, og dette var noe helt nytt for oss, og så ga han det til Kevin tidlig om morgenen.
Så Kevin hadde noen timer med mørke, og så raste han til mål tidlig på morgenen. Og ja, vi ble nummer tre i klassen vår i Pro 40-klassen, og vi ble nummer 14 totalt av jeg tror det var rundt 120 motorsykkel- og firhjulingslag det året. Så folk var imponert. Kevin la ut tider som fanget mye oppmerksomhet da han kjørte en seksjon nedover bunnen.
Så ja, han gjorde absolutt et lite inntrykk på vårt første forsøk.
[Stemme av: Lynn Archer]
Jeg er Lynn Archer, og jeg er faktisk gift med Kevin.
Jeg synes det er fantastisk.
Og jeg ville aldri noen gang stoppe Kevin
fra å følge drømmen sin.
Fordi jeg synes han jobber så hardt. Og jeg synes, vel,
Hva jobber du for?
Du bekymrer deg fordi han har blitt skadet, men så har han blitt skadet på gården.
og han har hatt like ille skader på gården. Så,
Jeg mener, du kan dra til byen og bli påkjørt av en buss.
Pappa kjørte faktisk motorsykler før jeg ble født, og den gang kjørte han bil.
Så
Jeg har tilbrakt hele livet mitt med å være omgitt av gale mennesker
Så jeg er ganske vant til det.
Da du fikk vite hvem som var på laget og hvordan de skulle prøve å vinne dette sammen? Hva tenkte du da du hørte hvem som var involvert?
Vel, jeg visste at de ville vinne. Ja, det er det vi går ut for å gjøre. Altså, ikke kom hjem i andre rekke.
Ja.
[2017 Baja 1000]
Så, for '17, Sean, plukket den opp og sa: Hei, visste du at det er 50-årsjubileum i år?
Og det er en halvøytur igjen. Så umiddelbart; Å ja. La oss prøve. Og denne gangen igjen er det bare de opprinnelige fire; meg, Kevin, Sean og Pete. Men vi tenkte at det kanskje ville være bedre om vi hadde en femte rytter bare for å lette på lasset, fordi vi holdt på
[Team APS // Baja 1000 2017]
store avstander med
et firemannslag
Så vi tok med oss ​​Doug, og det viste seg at siden det var 50-årsjubileum, møtte alle tidligere Baja-mestere som hadde vandret på jorden og kjørt løp opp for denne greia. Og pro 50-klassen, som vi nå alle var i 50-årene i, var faktisk en av de mest konkurransedyktige klassene i hele løpet.
[Baja 1000 kjøres vanligvis som en enkel runde på 750–850 mil]
[Hvert par år blir løpet til et punkt-til-punkt-løp +1100 miles langs Baja-halvøya]
så
Vi kom på andreplass i klassen vår og fikk 12. plass totalt. Og laget som slo oss hadde 12 tidligere Baja-mestere. Så vi kom til å slite med å slå dem, men vi var ikke langt bak dem. Uansett, det var fortsatt imponerende. Og vi var ganske fornøyde med det, og
Tim var også glad, så det er vanskelig å gjøre Tim glad.
[Auckland, New Zealand] [Team APS har samlet inn over $50 000,00 i støtte til Painga-prosjektet gjennom racing i Baja]
Så Painga-prosjektet
støtter likestilling ved skoleporten. Så alt som skal gjøre det mulig for elevene våre å få de samme mulighetene som elevene har i offentlige skoler.
[Sarah Corson: Grunnlegger av Painga-prosjektet]
[Papakura mellomtrinnet: Ledere 2024]
Vi har nå 100 barn med briller, som bruker briller hver dag på skolen, og vi har testet
rundt 700 elever i løpet av den tiden.
Og med hørselen vi har
pilotert på én skole, og vi har nå omtrent
22 barn som har vært gjennom superklinikken for hørselsstøtte. Så enten har de operert eller fått høreapparater.
Det finnes ingen hørselstester i skolene på New Zealand i det hele tatt. Så de er det stereotype normale barnet.
Og med synstesting skjer det i syvende klasse her. Så et barns, du vet, mellomalder. Men
at testing ikke har skjedd på skolen vår siden 2019 på grunn av COVID og bare på grunn av
et virkelig press på ressursene.
APS har vært ryggraden i Painga siden starten. Så da vi først grunnla den veldedige stiftelsen
Vi innså at vi trengte transport til skolene våre fordi den største barrieren for skolene våre var å få barna utenfor skoleporten for å se hva de kunne bli, for å delta utover Papakura.
når vi har trengt noe, har APS
gikk rett frem og sa: Vi skal hjelpe deg.
Og det er ikke bare økonomisk, det er
Det er praktisk hjelp. Så for øyeblikket trenger vi å finansiere en
tilhenger for syns- og hørselstesting fordi skolene våre er for bråkete og
Det er ikke plass til at vi får plass. Så vi må være uavhengige.
men vi trengte litt hjelp med det fordi det faktisk er vanskelig å finne ut hva man trenger eller hvordan man skal designe det når det aldri har blitt gjort før.
Det er både den økonomiske og ikke-økonomiske støtten som har gjort det mulig for oss å gjøre det vi gjør. Og uten dem, ja, ville vi virkelig ha slitt.
Jeg heter Sarah Stewart, og jeg er senior strategi- og partnerskapssjef, og jeg har vært APS i nesten seks år. [Sarah Stewart: Senior Strategy & Partnerships - APS]
vi gjør
vedlikehold og utbedring av eiendom
Mesteparten av virksomheten vår har skjedd gjennom kjernekunder fordi relasjoner er måten vi utvikler virksomheten vår på
Da han ga meg i oppgave å dra ut til
potensielle sponsorer igjen, jeg måtte virkelig forklare dem at
hver eneste krone går rett til Painga
Interessant nok trodde de vi ba om støtte fra i noen år at de finansierte Robs
racing
Så med, for eksempel, Baja-løpet,
I dette tilfellet ga det dem muligheten til å kjøpe utstyr de virkelig trengte til en syns- og hørselstilhenger for å kunne teste barna.
Vi føler virkelig at myndighetene må gripe inn og sørge for at de faktisk får brillene eller høreapparatene de trenger, eller noe som kan hjelpe dem, for dette er fremtiden vår.
[Sarah Corson: Grunnlegger av Painga-prosjektet]
[Team APS har samlet inn over $50 000,00 i støtte til Painga-prosjektet gjennom racing i Baja]
Hvis barna våre ikke kan lære, hvordan kan vi forvente at de skal være bidragsytende medlemmer av samfunnet?
[Pre Race Day // La Paz // 08:30]
[Jennifer Morton: Tim Mortons kone]
Jeg er Jennifer, Tims kone. Og jeg antar at jeg er en av de som organiserer ting bak kulissene.
Gjør hotellreservasjoner, sørg for at alles GPS-er er programmert
tilby bøker til alle som deltar i programmet
Jeg tar i utgangspunktet det Tim har i hodet og gir det til rytterne.
Det er fantastisk å ha gutter du allerede har et godt forhold til.
De stoler på oss, og vi stoler på dem
Det er mer et samarbeid
med slike karer som har erfaring fra Baja
Du vet, de vet at de skal se etter kvegavtrykk på bakken
Se etter kveg. Når du ser en kupai, senk farten.
Nye syklister, de er så nervøse for alt som skjer
Det er som en krigssone der ute
med alle disse sensoriske tingene
kommer mot deg
De liker dette, og har sett det før. De har sett militære kontrollposter.
De har sett veikryss, de har sett føttefeller. Det er mye enklere for dem, de er roligere.
og ja, vi er definitivt glade for at de ville komme tilbake
Så det er åpenbart et elektrisk problem. Jeg er ikke sikker på om det er litiumbatteriet som nettopp har stoppet, eller om det har noe med Stella-en å gjøre. Stella-en var faktisk dårlig installert av SCORE-fyren da vi gikk gjennom tekniske spesifikasjoner i går. Uansett, Tim jobber med å finne ut av det. Så de skal bare gå gjennom hele sykkelen og sjekke ledningene, og vi har noen ekstra batterier, og Tim skal finne ut hva problemet er.
[Før løpsdagen // La Paz // 10.10]
Men du vet. Så han håper å starte i kveld med en sykkel som er 100 %.
Noe stress rundt det?
Åh, det er alltid litt bekymring og stress, tror jeg. Jeg mener, hvis vi ikke hadde tatt testen i går kveld, ville jeg ha dratt av gårde i går kveld, og det ville ha skjedd med meg i starten.
Ja, så det var bra å teste den i går kveld, for den har funnet feilen, så det går bra.
Forhåpentligvis
Ja
Vel, jeg tror at siden vi jobber bak kulissene, får jeg gjort mye bak kulissene som de ikke ser. GPS-programmering.
Og som vi snakket om; å gjøre hotellreservasjoner. Det er veldig, veldig givende å se det
alle kommer sammen og blir en brikke i det puslespillet, vet du
Ridningen, tror jeg, er liksom sekundær. Når alle brikkene faller på plass
og du har gode ryttere, i mellomtiden, det er en enorm følelse av prestasjon, og jeg liker å være en del av det.
av laget. Selvfølgelig vil alle vinne, og det vil vi
å være sluttresultatet, ikke sant?
Å være en del av laget som går hjem frisk og fornøyd til slutt
[Pre Race Day // La Paz // 15:25]
Det er veldig tilfredsstillende. Jeg blir litt rørt på målstreken, for jeg vet hva de har lagt ned og hva vi har lagt ned.
I starten er vi en gjeng fremmede – vi kjenner hverandre ikke engang.
Vi blir kjent med hverandre i løpet av uken, og vi får være med på å nå det målet.
Så det er virkelig gledelig
Planen vår for denne Baja 1000, som er 1309 miles, må være
endte opp med makstiden på 50 timer. Rob blir rytter nummer én som rytter med rekord, og han starter rundt klokken 01:25.
Og han sykler bare omtrent sju mil til utkanten av byen for å komme til startstedene. Kevin blir rytter nummer to, og starter fra mile
07 til mil 106 om natten
Han vil ha vårt komplette sett med frontlykter, og så vil de bli fjernet på slutten av strekningen hans. Robs første ordentlige løpsstrekning vil være fra mil 106 til 240 om natten, med den lille frontlykten.
Så vil Kevins andre løpsdel ​​være fra mil 240 til mil 410. På slutten av den vil Robs andre løpsdel ​​finne sted, og han vil sykle fra mil 410 til mil 526.
Mark Pollard er vår tredje rytter, og han starter løpet på mile 526 etter Roberts seksjon og gir deretter over til Elliot Kent, som er rytter nummer fire. Elliot kjører fra 747 til 1014 om natten, og han vil ha alle frontlyktene på igjen. Så sist er Sean Clark, rytter nummer fem. Forhåpentligvis kommer Sean seg på sykkelen fortsatt i mørket på mile 1014 og fjerner de store frontlyktene rett før soloppgang.
Og han tar det siste innspurten til mål i Ensenada. Planen er en målgang klokken 08:30 med omtrent 31 timer med løp.
Ved starten av løpet,
[Ned 1000 2023]
Det er alltid nervøst, uansett hvilket løp du kjører. Og jeg tror det påvirker alle. Alle vil si det samme til deg; det vil alltid være et element av nervøsitet. Du har alle disse tingene som kjører gjennom hodet ditt og så videre. Du sover ikke. Jeg starter alltid løpet med en følelse av å være litt nervøs og engstelig, men når du først er inne i det. Det tar meg, spesielt i Baja, fordi vi kjører så lange seksjoner,
[Utrulling med 30 sekunders intervaller. 25 sykler har allerede startet]
[Race Day // La Paz // 1:00 am.]
Innen 20 minutter, en halvtime, begynner du å
komme litt inn i rytmen, og du blir mer komfortabel, og det er alltid adrenalinet, og det bare pumper gjennom deg hele tiden
[Baja 1000 2023 // Det nest lengste Baja-løpet på 2109 kilometer]
Så,
men i starten
[Rytter nr. 1 og rekordrytter: Robert Creemers]
I alle seksjoner har det alltid vært engstelig og nervøst for meg, men det gjelder for all racing, enten det er terrengsykler eller baneracing. Jeg har den samme følelsen hver gang, men Baja, mer fordi jeg har den vekten som jeg nevnte før, om å prøve å ikke skuffe laget mitt.
[Fartsgrensesone // 60 mph]
[Løpsdag // Mannskap i bevegelse // 01.45]
Og slik begynner det
[Fartsgrensesone // 60 mph]
Disse karene har kjørt Baja 100 i 2012 og 2017, jeg er sikker på at de fortalte deg om det. Og så har de vært her i alle tre SCORE-løpene i år. Dette er deres fjerde. Sean, på laget, kjørte fra Vegas til Reno på en av syklene våre. Du vet, de er alle fenomenale syklister hver for seg, og når de kommer sammen som et lag, er de et veldig sterkt lag. De trenger ikke mye veiledning, de er syklister i hjertet. De vet at de skal hydrere, de vet at de skal spise sunt, de vet at de skal sove. Ting som nyere syklister trenger å bli minnet på. Så de er definitivt mindre arbeid for meg.
[Taktisk rytterbytte // Start på de to første seksjonene for Kevin // Løpsmil 07]
[Rytter nr. 2: Kevin Archer]
Faen. Den jævelen er smart.
Så jeg fikk min første motorsykkel, en terrengsykkel, da jeg var seks år gammel, og broren min Ron, som er en flere ganger SCORE-mester, og han har også kjørt Baja 1000 alene, men en fenomenal fører, en fenomenal racer. Han og jeg vokste opp sammen og kjørte terrengsykler som barn.
Det er bare ett år mellom oss, så vi var ridekamerater en stund, og så giftet jeg meg med Tim og fikk en ny ridekamerat, men Ron er en del av teamet vårt, og han og Tim har samarbeidet ganske mye.
Logistikkplanleggingen vår starter ikke før løypekartet kommer ut.
Når kurset lanseres, som vanligvis er i slutten av oktober. Jeg vet at mange planlegger et helt år for alt dette, og så samler de alt sammen. Vi har allerede alt det der,
i butikken vår og i Tims hjerne. Og, du vet, vi har våre jaktkarer som er fantastiske.
Vi har stort sett alt på plass når løypekartet slippes, det er da han bestemmer hvem som skal kjøre hver seksjon, hvilke jaktbiler som skal hvor, drivstofforbruk og sånne ting. Så vi starter ikke egentlig planleggingen før omtrent en måned før. Det er liksom en selvfølge. Så det eneste som egentlig endrer seg er selve løypa.
Vel, vi har nettopp startet med Santa Rita Road. Du skjønner liksom. Det kommer til å bli ganske rotete, men jeg skal skrive ned alle sykler som kjører forbi og når de kommer forbi. På den måten, når vi går oppover, vet vi liksom hvor Kevin kommer til å være og hvordan vi kan forvente dem når...
På slutten, den beste delen er på slutten av løpet, med alle de rotete notatene mine, de sitter alle der og gransker det som: «Jeg hadde tre minutter på ham i denne delen». Det er ganske morsomt.
Så jeg vokste opp med kjøring, vokste opp med racing. Jeg har vært mye med det. Jeg føler meg liksom som om mammaen noen ganger spør gutta: «Ok, har GPS-en deres batterier?»
[Løpsleder // Rytter 1x // 03:19]
Er spottrackeren din på? Vet du, jeg tror den kommer fra
et kjærlig sted. Du vet, jeg prøver å ikke være for overbærende, men jeg prøver å veilede dem, antar jeg at man kan si. Fordi jeg har gjort det selv. Jeg har kjørt Baja 500 på motorsykkel, jeg har kjørt Baja 1000, jeg har et Carlsbad motorcross-mesterskap, jeg har kjørt Tecate Enduro fire eller fem ganger, og jeg har vunnet kvinneklassen tre ganger. Jeg har kjørt Vegas til Reno, jeg har kjørt Baja 1000 i bil og på motorsykkel, og Baja 500 i bil og på motorsykkel
Så jeg vet om navigasjon. Jeg vet om kalorier inn, kalorier ut, å holde seg hydrert og å spise sunt.
Jeg prøver å gi dem mat, og holde kaloriinntaket høyt. Du forbrenner mange kalorier i dette løpet. Når adrenalinet setter inn, forsvinner sulten.
Du vet, du blir sliten. Du tenker ikke klart. Du vet, din
kroppen bruker så mye energi at den ikke går til hjernen din, musklene dine, og du glemmer: «Hei, hvor er mitt neste pitstopp?» eller «hvor mange kilometer er det til jeg ser lastebilen?»
Så noen ganger, i en grop, gir jeg ham mat og vann og sier til ham: «Vi sees om halvannen time, bare for å hjelpe ham mentalt med å få ham tilbake på sporet.»
Jeg vil ikke ha noe drama
Det ser ut som det beste lyset her ute
Her kommer han. Det er ham.
[Først i klassen: Pro Moto 50 // Team APS 501x ​​// Løp mil 109 // 04:25]
[Slutt på Kevins første seksjon // Start på Robs første løpsseksjon]
Vi skjønner det. Vi skjønner det.
Bra jobba. Bra jobba.
Hvordan går det? Alt bra? Ingen problemer?
Er du ok?
Ja
Du kan ta telefonen, Pete
Er vi på Joey?
Jepp
Hvor er telefonen, kompis? Den bakre?
Jepp
Bunn?
Nei, den er i den første kamelpakken.
Går det greit?
Ja, jepp
Gikk forbi noen få
[Tim fjerner hovedlykten på grunn av logistikken rundt førerbytte og plassering av støttebiler]
[Rob vil løpe de resterende timene inn i soloppgangen og kun bruke den mindre frontlykten]
Det er støvete. Hvis du er bak noen, sakker du farten rett.
Jeg falt av
Vent, falt du?
Det er en tvilsom mann, langs kysten
Tåken og alle har fyrt opp i brann. Så det og tåken
Å, var det tåke?
Ja, det var tåke og så alle brannene, røyken
Stella-familien spør meg: «Er alt i orden?»
[Hjelmkamera // Rob // Starten på hans første løpsseksjon]
[Først i klassen: Pro Moto 50 // Team APS 501x ​​leder med 8 minutter]
Vil du ha et ærlig svar? Gutta våre kan slå dem, ikke noe problem. Jeg tror virkelig det.
Jeg vil heller ha én 50-åring enn to 25-åringer på laget. De er klarsynte. Du vet, de er spreke karer. De er utmerkede førere. Selvfølgelig er det ikke så viktig. Du vet, hvem som helst kan kjøre motorsykkel fort. Det er alle brikkene som kommer sammen som gjør et vellykket lag.
[Loreto // Løp mil 300 // 08:02]
Vet du hva, det er vanskelig fordi noen barn har blitt oppdratt
racing i Baja og
som Preston Campbell, Johnny Campbells sønn
Jeg garanterer deg at han har riktig tankesett.
for et utholdenhetsløp. Jeg synes bare
at yngre syklister, du vet, kanskje de
vil kjøre litt for hardt. Jeg skal være raskest i denne seksjonen. Og det er feil mentalitet. Jeg tror mentaliteten er «Jeg skal kjøpe en solid sykkel til lagkameraten min, som er hel».
Ingen bøyd styre, ingen manglende spaker. Og det er det gutta våre gjør. Planen deres er å få sykkelen til neste rytter og fortsette fremover. På 250-, 500- og 400-meteren hadde vi én veltekrasj. Med tre ryttere i tre løp falt de én gang. Og jeg tror de vant alle tre løpene i klassen sin fordi de holdt seg oppreist og tok gode avgjørelser. De er ikke unge, de trenger ikke å vinne alt. Så jeg tror de har en veldig god sjanse til å...
en topp ti-plassering totalt
Hvis de holder sammen, og vi har raske depoter, og alle holder seg oppreist, ser jeg på dem som et lag i topp fem.
Den australske fyren. Fyren som kom med ingenting røyker alle sammen.
Hva synes du om kiwiene?
[Jeff Kaplan: Baja Legend Racer - Pro Moto 60]
Jeg liker de karene, faktisk. De er kule. Men australierne, jeg vet ikke.
[Kevin ankommer for sykkelservice. Først i klassen: Pro Moto 50 // Team APS 501x ​​leder med 1 time og 07 minutter // Løp mil 300 // 08:52]
Fantastisk
Er du flink?
Bra. Fantastisk. Hvordan går det?
Vi har det bra. Ingen problemer.
La meg sette på brillene dine raskt, Kev
Bare prøv å rengjøre innsiden også, vær så snill
Ok, du skjønner det
Jen, skaff meg den plastposen med filteret i?
Pakk ut posen
Hjulet ser flott ut. De skal forlate rattet. Det ser bra ut.
Å ja? Så hva annet må de gjøre? Luftrenseren?
De holder på med filteret akkurat nå
Ok, takk. Fantastisk.
Har du en elektrolytt? Vær så snill?
Hopper du inn her, Jeff?
Det var ganske teknisk den biten der
Jeg tror den 500x-sykkelen er omtrent 19 kilometer bak deg
Åh, fantastisk
Bra jobbet, fortsett sånn
Nådde det Rob mye igjen?
Det er vanskelig å si. Sporingen er avvikende med ett minutt, to minutter her og der.
De var veldig nær hverandre, og du byttet, og du forlot dem
Riktig kult!
Greit, gjør deg klar
OK
Er vi klare til å dra?
Du er med
Drit i å være glad jeg brukte beskyttelsesbriller og liksom roll-offs.
Med regnet?
Ja, litt regn her og der
Jeg skal løfte
Klar til å dra?
Jeg har stativet
[San Ignacio // Løpsmil 526 // 12:09]
Min jobb her
er å få sykkelen til Elliot ved mile 747
[Rytter nr. 3: Mark Pollard]
og gjør det i god fart. Ha en god tur og kom deg trygt av gårde. Kevin er en maskin. Rob kommer snart hit. Så det blir godt å komme i gang.
Hvordan møtte du Kevin?
Å, jeg har kjent ham siden jeg var liten. Vel, ikke en liten gutt, som en tenåring, antar jeg. Jeg begynte å kjøre løp med ham. Jeg og han begynte
å reise rundt og kjøre kappløp og så
Men senere begynte Elliot og jeg å reise rundt, og Sean også. Så ja, jeg har kjent ham i årevis, vet du. Han er som mine beste venner. Jeg ville gjort hva som helst for dem.
Hei, Rob. Fin tur. Du er omtrent 45 minutter unna. Jeg synes du gjør det kjempebra. Du holder posisjonen din bra. Vi sees om litt.
[Ron Wilson: Tidligere flerlags Baja-mester]
Vi setter på det store lyset. Når du kommer opp til motorveikrysset der oppe ved bensinstasjonen, den store bensinstasjonen, gropen der oppe, skal du kjøre opp, og vi skal kaste det på stativet.
Vi skal bytte begge hjulene. Kanskje et luftfilter. Men jeg vet ikke, vi får se.
Om 45 minutter er han her. Akkurat klokken 13.00.
Så lenge. Så kutter vi det ganske tett inntil klokken 15:00.
Nei, for klokken blir 15.00 når han kommer dit.
Og jeg sier ikke at du kommer til å kjøre i 160 kilometer i timen.
Det er ganske uvirkelig.
Det er helt annerledes enn alt jeg har gjort, men
ganske stor erfaring, en lang læringskurve. Men
bare det rene
fart og
Det er ganske nytt for meg. Og liksom, vi har ikke engang rette veier så langt i New Zealand, og her sykler vi rett frem så langt du kan se.
Du er over et bryn, og så rett igjen så langt du kan se. Og sand, og steiner. Det er ganske kult.
Matematikk er vanskelig
15. her
[Tim beregner omtrentlig plassering i løpet og estimert ankomsttid]
Skynd deg og vent
Å, forhåpentligvis kommer vi alle frem trygt og godt. Vi får alle en fin tur. Det er fortsatt en lang vei å gå, og alt kan skje.
Men forhåpentligvis kommer vi dit og vinner 50-klassen, og at alle får en fin tur, går trygt om bord i flyet og gjør en god jobb for Rob.
Fortell meg om Rob?
Jeg har faktisk ikke møtt ham. Jeg fant bare ut at jeg skulle gjøre dette – en annen fyr trakk seg. Så jeg fant bare ut…
Vi var ikke lenge tilbake, vi tok en motorsykkeltur i India, i Himalaya, og vi kom tilbake derfra, og jeg visste at Elliot og Kevin skulle dra.
og fyren trakk seg, så de spurte meg. Og jeg tenkte «bare en uvirkelig mulighet, hei», så jeg tenkte ja, søtt, jeg er interessert i det.
Så vi var inne i det, trente hardt, og her er vi nå, jeg er ikke langt unna å komme i gang med det. Så faen, ja, ganske spennende.
Vel, her kommer det
Jeg skal legge den inn der
Hvor vil du ha meg?
Hvor vil vi ha deg?
[Fartsgrensesone // 57 km/t]
[Robs ankomst for overlevering til Mark. Først i klassen: Pro Moto 50 // Team APS 501x ​​leder med 1 time og 46 minutter // Løpsmile 526 // 12:57]
Noen holder sykkelen
Hei Rob!
Mark, Mark, hold sykkelen
Greit
Nummer 1. Få sykkelen til Elliot
Ja, helt sikkert
Nummer 2. Ikke gå glipp av noen VCP-er
Jepp
Og nummer 3. Gå så fort du kan, og ikke ødela nummer 1 og 2.
Hva skjer, kompis!? God tur. God tur
Litt forebyggende olje
Alt bra. Utmerket
En av Baja Pit-gutta i begynnelsen…
Beklager, beklager
Greit
Føltes det greit?
Ja
Det er greit
Greit, bra jobbet
Bra jobbet, kompis. Du gjorde det bra!
Fin tur
Si til kameraet
Nate, hør på dette
Han sier han skremte seg selv et par ganger
Det er bra
Se opp. Du mistet noe der, kompis.
Greit
Faen, jeg ble nesten kjørt ut av to lastebiler på torget.
Prikken ville ikke stoppe
I dag var første gang jeg møtte ham.
[Stemme av: Jennifer Morton på Mark]
Så mitt inntrykk er at han er ydmyk,
En rolig, glad og heldig fyr. Og jeg tror at i Baja, når du har rolig tenkning, rolige bevegelser, et rolig sinn, og du kan fokusere på hva målet ditt er, blir du ikke distrahert av alt som skjer rundt deg.
[Depotsjekk // Mark Pollard // 45 minutter inn i sin første løpsseksjon]
Da jeg møtte ham og han hadde en rolig væremåte, visste jeg med en gang at han kom til å gjøre en god jobb. Ja, helt sikkert.
Hvordan gikk det med ham i den delen?
Han gjorde det kjempebra, herregud. Han raste. Jeg mener, han er ny i ørkenen. Broren min var med ham i løping, og i sanden sa broren min at det var et ranchhus som vannet jorden foran eiendommen deres, og det var en sandvei, og de vannet den.
og så var det sand etter innkjørselen deres, og Mark låste bremsene og sakket farten fordi han liksom, det er vått. På New Zealand ville det vært slimete, vet du. Det er så grønt og frodig der. Og broren min fortalte ham at det ikke bare er våt sand, du kan bare pløye gjennom den. Så for at han skulle lære seg jorden vi har, vet du, det er litt som å stå på ski.
Du får mye refleksjon fra sanden, det gjenskinnende lyset, og mange bruker tid på å bli kjent med den skitten og lese humpene og skyggene. Og det lærte han tydeligvis de siste dagene. Og så slo han til. Vi hadde én sykkel i siste depot som var 14 minutter foran ham.
Da han kom hit, var de bare 5 minutter foran ham. Så han tok igjen 9 minutter på fyren, du vet, på en 45-minutters seksjon, en superimponerende tur av ham. Bare det å møte ham. Det var ganske tydelig at han var en rolig fyr, og at det kom til å ordne seg.
Vel, jeg spurte bare hvordan
Han skulle. Hvordan synes du det er? Og han sa umiddelbart bare: «Dette er helt fantastisk.»
og sykkelen er bare fantastisk. Og det er så godt å nå kunne sykle i konkurransetempo på en racersykkel. Du vet, etter å bare ha kjørt bane. Og han bare suste, du vet, jeg sa; «det er skikkelig kult». Og jeg var stort sett enig med ham og smilte med ham. Vi trengte egentlig ikke å si så mye. Han sa egentlig alt
Og så var fokuset på hva de gjorde på motorsykkelen på det tidspunktet. Men jeg hadde mer å si til ham når jeg møtte ham første gang.
Fordi han var midt i det, måtte han fly til San Diego
mens flyet vårt fløy ned til Cabo, for å starte i La Paz. Så jeg var faktisk på forskjellige flyreiser, så jeg hadde egentlig aldri møtt ham. Så første gang jeg møtte ham var da jeg ga ham motorsykkelen i løpet. Og jeg sa: «Hallo Mark, hyggelig å møte deg», og han sa
[Først i klassen: Pro Moto 50 // Team APS 501x ​​leder med 1 time og 45 minutter // Løpsmil 597 // 14:36]
Ja. Hyggelig å møte deg også, Rob. Og,
Jeg sa nettopp at det bare er tre ting du må gjøre her. Nummer én, den sykkelen; du må få den sykkelen til Elliot. Nummer to, ikke gå glipp av noen VCP-er, VCP-er er en ti minutters straff hver.
Og nummer tre, kjør så fort du kan uten å sette en og to i fare. Og han hoppet på sykkelen og kjørte av gårde.
[16 timer ut i løpet på Race Mile 710 har Rob, Kevin og Mark Team APS 501x ​​som nummer 8 totalt, og nærmer seg 7. plass, og har nå en enorm ledelse over 2. plassen i Pro Moto 50-klassen team 500x på 2 timer og 15 minutter]
Jeg hadde
hørte at han ikke helt begynte å forstå pre-running. Og pre-running er ikke pre-racing. Så de bare cruiser, og Ron prøvde å vise ham hvordan man bare cruiser og ser etter linjer og hvordan man unngår dårlige ting i ørkenen.
[Stemme av: Tim Morton på Mark]
Så jeg hadde liksom allerede en tanke i hodet mitt som: «Jeg lurer på hvordan det kommer til å gå med denne fyren?» Og jeg møtte ham, og han hadde fortsatt på seg gateklærne sine, og jeg tenkte: «Jeg lurer på om denne fyren vet at han skal kjøre terrengsykkel her om omtrent 30 minutter?» Og jeg var egentlig ikke veldig selvsikker, bare fordi vi ikke var sikre på at han tok det til.
Og, du vet, så som jeg sa, det er ikke før racing. Han dro ut der. Han gjorde en fantastisk jobb. Han kom inn og var spent. Så han forlot San Ignacio rolig og stille, kom inn der spent. Han var oppildnet. Så han hoppet av sykkelen mens vi gjorde vedlikeholdet, og han sa at det var så mye bedre å gå fort, du vet, det var bedre å gå fortere. Det var lettere å gå fortere.
Og du vet, det er sant i noen tilfeller. Men du vet, du kan ikke gjøre det før løping. Det er derfor det er liksom seks karer som ikke konkurrerer, fordi de ble skadet før de løp for fort. Så jeg tror det sannsynligvis lærte ham mye. At han trenger å lære i et kontrollert tempo, og la oss
Skru opp litt til løpet, så blir det, du vet, mer spennende. Litt mer adrenalin gjorde det morsommere.
Så kanskje den ekstra moroa gjorde at det klikket for ham, og alt falt i smak, og han gjorde det virkelig bra. La oss håpe at han fortsatt gjør det bra i den neste delen.
Det er aluminium, Jen
Jeg vet det. Jeg skal bare vente et øyeblikk. Jeg skal prøve å ringe ham.
mekanisk er bedre enn fysiske problemer
[Løpssporeren har stoppet // Varsler kommer inn // 16:42]
Greit, så vi vet ikke om det er mekanisk eller om han er skadet. Greit. Kan de sende ham et av de ja/nei-signalene som sier: Er du skadet? Greit. Han har en satellittelefon, og min er på i tilfelle han ringer meg.
[Jennifer snakker med SCORE Race Control]
Forstått. Greit. Takk. Greit. Ha det. Han sier at SCORE prøver å stoppe rytteren som har passert ham.
De prøver å sende ham en melding på Stella-sykkelen for å finne ut om det er en skade eller bare en mekanisk feil. Og de kan sende de små meldingene som sier: Er du skadet? Ja eller nei? De sier at de har sendt ham en, og han svarer ikke. Men han kan jobbe med sykkelen. Eller...
Han kunne bare ikke ane hva den lille boksen gjør
Eller Stellaen kan bare være koblet fra, som om den har blitt koblet fra tre ganger, ikke sant? Så han sier at noen fra SCORE er et sted ved en motorvei eller et veikryss eller noe, og de prøver å stoppe den neste sjåføren som passerte ham for å finne ut hva som skjer. Så han sa til meg at jeg skulle ringe ham tilbake om fem minutter.
Det ringer i det minste
[Race Tracer er fortsatt stoppet // 17:16]
Ok, Ron. Det jeg tenker at du kanskje må dra til Bay of LA for å hoppe på en sykkel og sykle tilbake for å se hva som skjer der.
Eh, greit
Ja, jeg vet. Vi jobber fortsatt med ting, og mange sjåfører har passert ham og kommet til Bay of LA og sagt: «Hei, den fyren trenger jaktbilen sin, men vi vet ikke hva det handler om.» Så jeg forestiller meg …
Jeg skal sende ham en tekstmelding
Jeg regner med at det sannsynligvis betyr at det bare er mekanisk, for ellers, hvis de sa noe, hvis det var dårlig, så ville de sagt det. Jeg vet ikke. Vi vet ikke. Jeff prøver å stoppe syklister fra å komme inn til Bay of LA for å finne ut hva som skjer også.
[Bekreftelse // 17:42]
Han har krasjet og er ganske forslått, men det høres ikke kritisk ut. Så vi er ikke sikre på om sykkelen er ødelagt, eller om han bare ikke kommer seg opp igjen. Så vi ber Elliot om å sette seg på sykkelen sin og sykle baklengs mens han ser etter ham. Det er alt vi vet akkurat nå.
Ok. 10-4
Og jeg vet at det er risikabelt å sende ham, siden han ikke aner hvor han skal.
Han klarer kanskje ikke engang å komme seg gjennom byen
Jepp, det er nesten bedre om det er liksom to karer som sykler sammen og kommer bort til ham, og så kan kjøre ham ut på dobbeltsykkel, mens den andre karen sykler på racersykkelen hvis den går.
Ja, det høres ut som, ja
Kanskje jeg og Elliot hopper over på 650-tallet ...? Ehh
Ja
Sean ... si til Sean at vi ikke ... Vi setter ikke Jeff på en sykkel.
Men Ron er allerede på vei inn til Bay of LA, og Ron har utstyret sitt. Jeff har heller ikke noe utstyr.
Hei Mark? Er du skadet? Du er ikke skadet. Greit. Vi vet hvor du er.
Stopp lastebilen. Stopp lastebilen. Jeg hører ikke. Greit. Greit. La meg stille deg noen spørsmål, greit? Greit. La meg stille deg noen spørsmål. Kan du kjøre?
Er sykkelen kjørbar?
Greit, så vi har to karer som kommer inn dit til deg akkurat nå med lastebilen. Lastebilen kommer inn. Lastebilen kommer inn til deg
Hvis Elliot kommer inn, kan han sykle ut?
Den vil ikke starte, men sykkelen er fin. Greit. Er du skadet? Batteriet er flatt fordi lyset lyser. Greit, så jaktbilen kommer ut med batteriladeren, og de skal hente deg.
Kan han ri?
Nei. Sykkelen er flat. Og han slo hodet, han våknet opp under sykkelen. Greit, bli der. Jaktbilen kommer for å hente deg.
Er du i nærheten av veien slik at de kan se deg?
De er omtrent en time unna. Så vær synlig
La satellitttelefonen stå på. Greit. Greit, bra. Greit. Ha det. Han sier at sykkelen er kjørbar, og han, men han får ikke startet den.
Ron, kopier Tim
Greit, jeg er med Tim.
Ron, kopier Tim
Ja, gå for Ron
Greit. Han ringte oss fra satellitttelefonen. Han... Han kan ikke. Han kan ikke sykle, men det høres ikke ut som han er veldig skadet. Sykkelen, sier han, er kjørbar, men den vil ikke starte fordi vi ikke har en forbanna kickstarter.
Så vi trenger den jumperboksen og et T-håndtak på minst ti millimeter for å få av setet.
Ok, så burde jeg hoppe på sykkelen og drasse med meg? Og la ham ligge der?
eller la ham starte den og la ham kjøre den?
Nei, men han kan ikke ri. Ikke sant, Jen?
Han kan ikke kjøre. Han kan ikke kjøre fysisk. Han må kjøre i en lastebil.
Ok 10-4
Ja, nå som vi vet at Mark ikke er skadet, alvorlig skadet, og at det kommer til å gå bra med ham. Hvis Elliot kan få sykkelen tilbake hit så fort som mulig, må vi sette inn et nytt batteri og sjekke det. Han vil sikkert slå på lysene ordentlig nå. Vi planla å gjøre den senere sjekken, og få ham av gårde.
og vi får se hvor mye tid vi kommer bak 500x. Og hvis det blir halvannen time, kanskje opptil to timer, er det fortsatt en sjanse, med det vi har igjen av løpet med Elliott og Sean, til å kunne trekke det tilbake og se hva som skjer.
[Fartsgrensesone // 60 mph]
[Ledende trofébil: Bryce Menzies // Red Bull]
[Omtrent 4 timer siden Marks krasj // Løpsmil 747 // 20:42]
[Rytter nr. 4: Elliot Kent]
Det er bra, bare hopp av. Hopp av
Jeg har mistet Stella-en, så jeg vet ikke hvor fort jeg skal kjøre.
Her, kan du skyve boksen under?
Stellaen kom av
Ja, borte
Han er ganske ille ute, gamle Mark.
Har du høyttaleren?
Greit. Så de har ikke høyttaleren
Ingen
Jeg skal gi deg denne satellittelefonen siden den andre er i lastebilen.
Nei, du kan la den være på, vi trenger den. Slik slår du den på, her
Hei, spottrackeren er borte
[Tid for å gjøre noen reparasjoner og komme tilbake i løpet]
Lyset peker mot høyre og oppover. Så hvis vi kan få det ned og til venstre
Kan du se at røret er bøyd?
Åh, det er dritbra
Vi har Elliots plass som bevis, og det som bevis.
Ja. Den delen tenkte jeg ikke på.
Vi må kutte det. Hvis dette er strøm, kan vi bruke kortslutningsgreier.
Greit
[Den opprinnelige løpsplanen ville ha Team APS som fullførte uten at lastebilene tok igjen]
[Elliot må nå kjøre gjennom natten med de ledende Trophy Trucks, A1 Buggies og UTV-er som kommer forbi]
Ok, så gå og ha det litt gøy, og ikke bekymre deg om den lyddemperen faller helt av.
[Løpsmil 747 // 21:52 // Team APS 501x ​​har tapt over 5 timer siden krasjet og ligger nå omtrent 3 timer bak team 500x som ligger på 1. plass]
[500x har en stor fordel når de kjører gjennom natten foran Trophy Trucks]
[Team APS er nå nummer 3 i Pro Moto 50-klassen]
Den forbanna nesen hans er definitivt brukket. Å ja. Og den har et stort kutt. Så vi trenger noen sting i nesen hans. Den ene henden hans er definitivt brukket. Som fingrene hans. Jeg mener, det er...
Så motorsykkelen rev av ham buksene. Han var midt i en rettstrek, ikke sant? Han sa at han sannsynligvis kjørte i 80 km/t. Han satt ikke fast, men han kjørte i rundt 80 km/t. Han traff en stein han ikke så. Og den bare kastet ham rundt. Så massiv hjernerystelse. Han kan ha, dette beinet er ganske hovent her.
Ja, så han brakk kanskje tibia, den lille, fordi han liksom kunne legge litt vekt på den, men ikke egentlig. Vi måtte bære ham. Men jeg mener, han slo seg i ansiktet. Jeg mener, han slo seg hardt i ansiktet.
[Jen blir med Mark i ambulanse på vei til sykehuset i San Diego, USA]
Snakket du med ham?
Vet han hvem du er?
[Rytter nr. 5: Sean Clarke]
Jeg vant det australske mesterskapet i 1988 for min klasse i firedagers enduro.
Tarawera 100, Romaniakerne, og sannsynligvis Baja der. De seks gangene vi har kjørt Baja, har det alltid vært et spesielt type løp.
Jeg løp dette løpet, kalt Vegas til Reno, 500 miles. Men Tim meldte seg på som deltaker, og rett ved 300-milsmerket løp han 50 miles, slik at jeg kunne få hvile.
og så hoppet jeg på igjen og kjørte resten av løpet. Jeg kom på tredjeplass i Pro Moto 40 og omtrent 20. plass totalt, så ja, jeg var ganske fornøyd.
men det gikk fort. Herregud, det gikk fort.
De andre lagene hadde alle andre ryttere, og jeg syklet alene
Tim kjørte i utgangspunktet 80 kilometer, og det morsomme var at da jeg ga Tim sykkelen etter 480 kilometer, kom jeg på andreplass i klassen. [Nummer to i klassen: Pro Moto 50 // Team APS 501x ​​ligger 3 timer bak team 501x ​​// Løpsmil 1014 // 06:20]
Han løp 50 mil, vi vant den gang, da ga han den tilbake til meg
Så jeg gikk fra første til tredje plass de siste 200 milene, men jeg begynte å bli litt sliten da.
På terrengsykler, nå og da, føler jeg at jeg vil ut og gjøre det igjen.
men så bruker jeg noen kilometer på konkurransetempo, eller det jeg tror kan være konkurransetempo, og jeg kommer raskt over det
Jeg sier ja, jeg vil ikke ha noe med det å gjøre lenger.
Jeg mener, jeg er et år eller to yngre enn alle gutta på laget vårt, men jeg er bare ikke like selvsikker.
og håndleddene mine fungerer ikke like bra, øynene mine fungerer ikke like bra, så jeg har liksom gått videre fra racing på to hjul til racing på fire hjul i en buggy.
Jeg er vel 55 år gammel, og jeg har endelig funnet ut hva jeg vil jobbe med, altså få betalt for å kjøre terrengbiler.
men det er ingen fremtid i det
[Trophy Trucks, A1 Buggies og ledende UTV-er er nå alle på rett spor med Sean]
[Trofébilene og buggiene starter 6 timer bak det siste motorsykkellaget]
[Kjøretøyene er betydelig raskere enn motorsykler og firhjulinger]
Jeg tenkte egentlig ikke på det før etterpå, og jeg bare ventet, ventet. Du vet? Han kommer. Han kommer.
på grunn av den delen av banen han hadde også var veldig smal og steinete og treg, og trofébilene
[Stemme av: Sean Clarke på Elliot]
ikke gå sakte
i steinene
Ja
Det var ganske utrolig at han kom seg gjennom det. Han hadde en av. Men ja, jeg vet ikke engang hva som ville ha foregått i hodet hans.
Han får nå utdelt; 1. En bøyd sykkel. Sykkelen er bøyd og eksosrøret er knust.
Den var undermotorisert
2. Trofébilene
begynte å komme gjennom. Så han hadde
det må lett ha vært rundt 40
[Stemme av: Robert Creemers på Elliot]
Trophy-trucker, A-1-buggyer og noen av de ledende terrengkjørerne som kom gjennom hele seksjonen hans. Så han hadde den tøffeste seksjonen, med tanke på teknisk steinete underlag, forferdelige partier, en bøyd sykkel, første gang han noen gang hadde kjørt løp og syklet om natten.
[San Felipe // Løpsmil 1100 // 07:48]
Trofébiler kommer forbi hvert femte til tiende minutt
and
han passerte fortsatt ti sykler
og holdt oss på sporet. Jeg synes det var imponerende
Du kunne ikke
be noen om å gjøre noe like vanskelig,
som en
først
innsats i et Baja-løp
Det var så jævlig
Det skremte meg, hei. Det skremte meg skikkelig.
Jeg vil aldri være så nær igjen
På løypa, da vi stelte med sykkelen og Mark, og lastebilene kjørte forbi i omtrent 220 km/t.
Hørtes ut som et missil
Heldigvis var de spredt. Jeg trengte bare å stoppe ved siden av klokken fire, tror jeg. Jeg ville sett dem komme, jeg bare...
Jeg stoppet ved siden av for noen flere. Omtrent ti
Omtrent 10?
Ja, det er derfor. Det er slik du mistet tid.
Du måtte kjøre til siden og stoppe
3 minutter hver gang
Det kan ha vært en time
Det var 50 minutter
Ja, det er det. Det gir mening.
Ja, det var det. Det var vanskelig. Ja, litt vanskelig å lære av Mark. Det tok meg en stund å glemme det. Prøver å glemme det og komme inn i rytmen.
[Rytter nr. 4: Elliot Kent]
Når du har holdt på med det i en halvtime, er du liksom vant til det.
Hvordan var din første opplevelse med de gamle trofébilene, kompis?
Ja, kompis, det var vanvittig. Helt utrolig.
Jeg var glad jeg var ved siden av veien, for det er utrolig
Som om hårene i nakken reiser seg, liksom. Ja. Så fort.
[Stemme av: Elliot Kent på Mark]
Det er en forferdelig følelse. Ja. Å vite at han er der ute. Vel, håper at det ikke er ham, og at han er der ute. Ja. Nei, det er ikke hyggelig. Men vi ante liksom litt da det kom en sykkel forbi, så stoppet den neste sykkelen der inne i noen minutter.
Og når han liksom tenkte, vi må håndtere dette. Ja.
absolutt
Du vet, farene. Det er motorsport. Det er et element av risiko der, helt sikkert. Og ja, dette er sannsynligvis en av de mer risikable, farten og det ukjente. Men vi vet det, vi har kjørt den på forhånd, så du vet det, men alt kan ta deg.
Ja, alt kan fange deg her
Der han var, kunne vi heldigvis komme til ham, og vi kjørte 40 mil baklengs på sporet mot møtende trafikk for å komme til ham.
som var en ting i seg selv, vet du, gamle Ron klarte seg bra med å kjøre lastebilen mot trafikken. Ja, utrolig, utrolig å komme til ham. Men vi visste at vi måtte komme dit. Noen måtte ut for å hente ham.
Vi hørte nettopp at han er operert nå, så forhåpentligvis er han friskmeldt eller noe sånt når vi kommer opp dit. Forhåpentligvis klarer vi å få ham på et fly og ta ham med oss ​​hjem, det er forferdelig å dra hjem og måtte forlate ham her.
Så Mark og jeg tok
fire forskjellige ambulanser
[Stemme av: Jennifer Morton]
Vi startet ved Bay of LA-veien
og heldigvis var det en ambulanse levert av Score ganske like i nærheten. Så vi kjørte to timer i den ambulansen
Vi kom inn i en annen ambulanse der de møtte hverandre på motorveien. Fordi den ene ambulansen ikke kan forlate stasjonen sin
[Venter på Sean // Løpsmil 1165 // 09:45]
du vet, veldig lenge. Så de må tilbake dit de var
To timer senere var vi i San Felipe
hvor de faktisk tok ham med til en klinikk
og
Det var et jordgulv, det var et røntgenskur bak. Og de ville beholde ham og ta noen røntgenbilder. Og Mark og jeg rådførte oss og bestemte oss for at nei, vi er bare to timer fra den amerikanske grensen. Så tok vi en tredje ambulanse,
til Mexicali til den amerikanske grensen
Min rolle i dette løpet er å ta sykkelen fra 1015 miles og helt til slutten.
[Rytter nr. 5: Sean Clarke]
Jeg skal få byttet ut hoften min i juni, åh, desember, beklager. Den er slitt ut, og det er bedre å få det gjort før den er helt ødelagt.
Når det først kommer bein mot bein, er du ganske nær en spaserstokk.
Så det er egentlig en vedlikeholdsgreie. Og du får det gjort før du trenger det.
Men selve løpet, ja, det blir litt vondt, men ikke så ille. Men jeg har syklet på racersykler.
i rundt 40 år, en lang tid.
[Nummer to i klassen // Pro Moto 50 Team 500x // Førsteplassen på team 500x er nå nær målstreken]
[Fartsgrensesone // 60 mph]
[Løp mil 1200 // 110 miles til mål]
[På vei mot mål for å møte Sean]
Jeg tenkte; det ligner så mye på Cate!
[Cate Creemers: Roberts kone]
Jeg lurte på om du ville legge merke til meg
[Cate overrasker Rob ved å møte ham ved målstreken]
Hadde du noen anelse?
Ingen!
Da jeg sendte deg bildet av hotellet i går kveld, sendte jeg det til Kim, og viste henne hvordan jeg skulle koble til laderen min.
Kan du ta bilder der oppe? Fordi Jen ikke kan komme dit.
[Venter på Seans nært forestående ankomst]
Det var hjerteskjærende for meg, for jeg var med dem hele året, alle fire løpene, og man blir familie med disse menneskene man er i ørkenen med hele dagen, du vet, i en uke av gangen. Og jeg ville dele den begeistringen med dem.
[Stemme av: Jennifer Morton]
og to av konene kom til målstreken. Jeg ville møte konene som hadde støttet dem hele året, og jeg føler definitivt at jeg gikk glipp av det, det endelige klimaks, vet du
[Sean ankommer målstreken for å fullføre Baja 1000 for 2023]
Men å sørge for at Mark var trygg var en stor prioritet fremfor det.
Etter min mening kom de seg fenomenalt. Jeg mener,
Når vi har fått rettet opp frontlyktene, og jeg tror stangen er litt rettet ut
Elliot satte seg på motorsykkelen, og han var så hyperfokusert at han kjørte av gårde ut i natten som
Ingenting skjedde. Og du kan se at han er en erfaren, erfaren racer
Han var ikke skremt, og jeg vet at det var hans gode venn, og de sykler mye sammen hjemme, men
Måten han fokuserte på alt på var så imponerende
Og så, etter ham, red Sean Clark, og akkurat det samme skjedde.
På det tidspunktet var målet å komme til målstreken. Men de
ville vinne. De ville virkelig, virkelig vinne, og de var ute etter å få med seg den neste sykkelen
Litt mindre nedetid, og jeg vet at de ville hatt det
Ja, jeg vet at vi kunne ha vunnet dette løpet, og
Dette var viktig for meg, veldig viktig å vinne dette løpet.
Og vi hadde et fantastisk team. Mark og Elliot passet bare veldig bra inn i den dynamikken, og Mark gjorde det ekstremt bra, rett og slett fantastisk, og vi hadde en god ledelse. Alt gikk bra. Du vet, du kan tenke nå at vi kanskje kunne ha roet ned litt. Men du vet, du kan si det så mye du vil.
[2023 Baja 1000 // 2. plass // Pro Moto 50 // 37 timer 33 minutter 10 sekunder]
[Med omtrent 6 timer tapt tid på grunn av ulykken, kom Team APS seg tilbake og endte på 2. plass i Pro Moto 50-klassen og 14. plass totalt]
Men det som skjer er det som skjer. Og likevel, mekanisk holdt sykkelen seg sammen. Så
Det var litt skuffende at vi ikke kom på førsteplass, men Mark er i det minste fortsatt med oss. Og vi kom på andreplass. Men
personlig håpet jeg å få
blant de ti beste, og jeg følte at vi sannsynligvis var på vei mot
ganske mye bedre enn det, 5 til 6 til 7
der inne et sted, mens vi så på kaliberet til de andre rytterne og hvor vi satt.
[Team APS blir det første laget utenfor Amerika som vinner mesterskapet]
Men det er slik det har utviklet seg. Vi kom på andreplass, så vi vant mesterskapet, et mesterskap som ingen utenfor Mexico eller USA noen gang har vunnet på 56 år.
Så det er noe å være ganske stolt av
Og jeg er litt beæret over å få sitte på dette laget,
også
Altså, Rob har vært fantastisk, og ja, det er en stor ære å kjøre med disse karene.
Ikke mange får muligheten til å delta på et slikt arrangement
det er stort på verden
motorsykkelscene
Ja, han er
på San Diego sykehus, så vi skal opp dit og se hvordan han har det, og bare organisere noen ting. Han kommer ikke til å dra hjem så fort som mulig, så han har et par brukne bein, så vi drar bare
sortere dem ut
Jeg hørte først om det omtrent klokken
Kanskje klokken 16.00 den første dagen, og kona mi sender meg en tekstmelding fra New Zealand og sier «hvorfor beveger ikke sykkelen seg?» Så vi begynte å undersøke det, og jeg håpet ærlig talt at sykkelen hadde eksplodert, for det er det siste man vil at noen skal bli skadet.
Men det var ikke tilfelle. Han må ha truffet en stein, sannsynligvis i veldig høy fart, og du må jo innse at det er tusenvis av steiner her. Og vi har vært ganske heldige, for å være ærlig.
Ja, han har hatt en kraftig krasj. Han skadet seg ganske stygt. Men det er sånn det er med motorsykkelracing eller alt man gjør i livet.
Du kan ikke dvele for mye ved det. Så jeg fortsatte bare. Vi gjorde vår del, vet du.
Jeg hadde vært mye lykkeligere om sykkelen hadde eksplodert, slik at han ble skadet på den måten. Men det var omvendt. Så ja.
Hva var dine første tanker da du så ham ligge der?
Å stakkars fyr. Men i det minste lever han. Og så fikk vi i oss noe å spise, og han bare, han bare kviknet til mer og mer etter hvert som vi fortsatte.
i løpet av den tiden
Men ja. Ikke særlig hyggelig når du først så ham der.
Hva trodde du han var da han så deg første gang?
Å, lettet. Bare for å se noen venner, og han var like glad som ... ja, veldig glad.
Nei, vi står hverandre ganske nær, så
Du synes bare synd på kompisen din. Og det kunne ha skjedd hvem som helst av oss. Det skjedde med Rob.
Han ble slått ut
Han kommer til å ha litt vondt. Han vil ikke si det, men han kan bli litt ukomfortabel til tider i dag, vil jeg si. Han kommer imidlertid ikke til å klage, som du vet.
Gi ham litt smertestillende og betennelsesdempende medisiner, så blir han bra. Han vil føle seg lettet. Kom deg ut derfra og begynn å komme deg hjem.
Åh, jeg har
Jeg må stå opp og komme meg til Elliot
Jeg drømte,
Og så tenkte jeg: Jeg må få tak i noen.
Jeg hadde aldri brukt satellittelefonen før.
Og jeg prøvde å finne ut hvordan jeg skulle…
Så jeg fikk tak i noen
Jeg ante ikke. Jeg visste ikke engang at jeg hadde vondt i beinet på det tidspunktet.
Jeg takket Robert personlig for å ha satt alt sammen. Jeg mener, Tim gjorde logistikken og alt, men Rob er hjertet og sjelen i teamet.
Det var Rob som fikk ideen og satte det hele sammen fra New Zealand for å gjøre det, og han hadde ressursene til å kontakte ham. Og jeg takket ham personlig for det, fordi jeg fikk møte noen flotte mennesker. Møtte Kevin, Pete og Rob for noen år siden. Og vi har kjørt løp siden den gang, og denne gangen møtte jeg bare Elliot og Mark.
Sean er et dyr, og jeg elsker, jeg elsker hver og en av dere, og hver og en av rytterne gjorde det fantastisk.
Går inn i det,
[Stemme av: Tim Morton]
Etter min mening trodde jeg vi kom til å få en god kamp mot laget som til slutt vant.
Jeg var trygg på at vi kunne slå dem i ridningsdelen. Jeg var ikke 100 % sikker på at vi ville slå dem i straffer, som vi til slutt så godt som ikke fikk.
Jeg var ganske sikker på at vi kunne klare det. Jeg visste at det ville bli en kamp.
og så begynte regnet å komme, og jeg sa at dette går mer i vår favør.
Forhold som de andre ikke er vant til, men det er våre.
Vi tapte aldri tid på dem. Vi vant alltid tid.
Jeg hater å si det, men det var det
mye enklere
enn jeg trodde det kom til å bli
Mark gikk av
og han var kjempeglad og elsket det
Jeg var helt opprømt. Jeg tenkte: Ja,
Han er nå fokusert og nyter denne typen
racing
Og
han kommer til å bli
flott resten av loopen hans
Det gikk tydeligvis dårlig
Alle de andre rytterne du snakker med sier at det var som et minefelt der han krasjet, og det var fort, og et minefelt av steinblokker, og du vet, alt som trengs er én. Og det var det som fikk oss.
Og,
det kunne ha endt mye verre.
glad han er
kommer til å komme gjennom dette.
du vet, da, selvfølgelig, hele vår
planen blir
kastet ut av vinduet.
Dette året var virkelig en skuffelse. På grunn av måten løpet utviklet seg på og hvor bra vi gjorde det. Og så å ha Marks lille ulykke, og, vel, ikke den lille ... Og så, du vet, men å fullføre etter det, synes jeg er en stor prestasjon.
Jeg har liksom sagt et par ganger
Jeg drar nok ikke tilbake. Men så tenker man at man glemmer det etter hvert, ikke sant? Men jeg har alltid ikke likt de faktiske forholdene på banene så godt. Ups, steinene, ups og steinene, du vet. Men jeg har likt racingen. Det er det jeg liker.
[Sean Clarke // Hjelmkamera]
Men ja, om det blir det eller ikke, det vet jeg ikke. Jeg er usikker. Ja. Det er virkelig vanskelig.
Jeg skulle gjerne gjort det igjen. Ærlig talt, ja, jeg skulle gjerne gjort det.
Eller til og med hoppe på noen andres lag
Ja, jeg liker det
Jeg elsker å kjøre racing. Jeg elsker fortsatt å kjøre racing i min alder, så jeg skal fortsette med det.
Jeg visste at de ville bli knust fordi de kom på andreplass i det siste løpet. Men vi visste liksom at de bare måtte stille opp for å vinne serien. Så det var et pluss.
[Stemme av: Lynn Archer]
Ja, det var litt kjipt at de ikke vant sist.
Men de snakket allerede nå. Hørte du det? Jeg må tilbake og vinne den. Jeg må tilbake og vinne den ... Og det vil de.
De vil dra tilbake og de vil vinne, eller vil de dra tilbake?
Nei, de drar tilbake og vinner. Det er planen.
fordi de alle er tøffe karer som
dette er kiwier
ja
Jeg har litt på gang fordi beinet her nede er brukket, og de har satt inn et par små skruer der, og så har de satt inn et par skruer gjennom ankelen for å sette leddbåndet på igjen, og så gikk de bare inn bakfra og gjorde PCL-en.
Så hadde du på deg knebeskytter?
Ja, knestøtter, ja. Da jeg våknet, hadde den plutselig dratt av meg buksene.
[Marks Pollards motorsykkelbukser fra ulykken]
Knestroppen var helt knust, og støvelen min var også revet fra hverandre.
da jeg kom av var det fortsatt dagslys
men da jeg kom tilbake var det nesten mørkt. Jeg må ha vært ute en liten stund.
Du var ute en liten stund
Ja. Og så hjalp den fyren meg, og
Jeg regner med at det sikkert ville ha tatt 5 minutter, kanskje 10 minutter. Jeg lå der og prøvde å komme meg ut under sykkelen.
Du må ha hatt litt vondt?
Nei nei.
Var du støl i ambulansen?
Jeg var litt for ambulanse da de dyttet litt på siden min og sånt.
Fordi jeg ikke trodde jeg var så ille, ikke sant? Jeg visste at jeg hadde litt vondt i hånden, og jeg tenkte: denne er grei, jeg kunne fortsatt bevege den.
De sendte meg til akuttmottaket, og der svever omtrent ti personer over meg, jobber med meg og sånt, og jeg tenker «dritt».
«Vel, kanskje jeg er litt brukket.» Men jeg var ikke støl eller noe, hei.
Jeg skjønner hvorfor du stadig drar tilbake. Du vet, liksom, du blir jo ganske lett smittet av det, ikke sant?
Jeg har nok mye mer interesse for det nå enn jeg noen gang har hatt
Like
Nå som du vet litt om det og hvor rart det er, har jeg fått et helt annet nivå av respekt for karene som driver med det. Ja, det er et ganske slemt løp. Det finnes egentlig ikke noe lignende der.
[Paraplegisk fører solokjører Baja 1000 2023]
Og du vet, mange du snakker med har hørt om det, men forstår sannsynligvis ikke helt hva det egentlig er.
Jeg hadde en veldig god periode frem til da. Jeg hadde ingen,
problemer, jeg hadde ikke truffet noe. Jeg traff et par steiner i slammet og sånt, og jeg tenkte at dritt, den har truffet hardt. Og jeg kan fortsatt se for meg alle de små, du vet, små snarveiene og alle de farlige små tingene som kvegstopper og…
Tror du at du en dag kommer tilbake dit?
Åh, jeg vil gjerne hei. Så jeg må få meg selv i orden først. Så én ting om gangen
Tror du det hjemsøker deg litt?
Jepp, jepp. Uten tvil. Det er liksom, du vet.
De er mine beste venner; Kevin, Junior og Elliot. De har vært mine beste venner, helt siden jeg begynte å kjøre racing, det siste jeg vil er å skuffe dem og skuffe laget.
Det har, du vet, det har skjedd. Jeg kan ikke gjøre noe med det nå.
Så gitt at du ikke vant, falt så kort av Baja 1000
Skal du tilbake?
Det var det første kona mi spurte meg om. Og svaret mitt var: «Jeg føler at det er en uferdig sak.» Og hennes umiddelbare svar var: «Å, du skal tilbake.» Jeg sa til henne: «Hør her, jeg trenger et par måneder bare for å tenke over det og kanskje la det hele synke inn litt om hva vi faktisk oppnådde, i stedet for å fokusere på hva vi ikke oppnådde.»
og kanskje du kan se på det og si, vel, sannsynligvis var det, du vet, du kan si, vel, Bajaen vil bite deg noen ganger. Og det gjorde den. Og vi klarte fortsatt å fullføre, og vi klarte fortsatt å nå målet vårt, oppnå målet. Vi oppnådde det ikke, det ene var å fullføre 1000 som en førsteplass i vår klasse og en topp ti-plassering.
Vi gikk inn i det løpet med det målet i tankene, men vi kan ikke ta bort det faktum at det virkelige målet var å vinne mesterskapet. Og det klarte vi. Så man kan si at vi fortsatt gjorde det bra på 1000-meteren, så det sitter i blodet. Jeg mener, jeg har kjørt seks løp der nå, og vi blir flinkere til det.
Vi blir bedre. Så, du vet, selv da man snakket med Mark i går kveld, kunne man se entusiasmen i ham. Og han sitter ved bordet pakket inn i bandasjer og halvt forkrøplet. Han vil tilbake – det kan man se. Kevin vil definitivt. Så Sean, kanskje han ombestemmer seg. Spesielt hvis Kevin kommer inn i øret hans.
Ja
Jeg vil si det er 50/50, men det er én 50 som er større enn den andre.
Det er en lang vei å gå rundt bare ved å si «ja»!
Så sees vi neste år da!
[Team APS blir det første fullverdige utenlandske laget i Bajas historie som vinner mesterskapet]
[Team APS: Et tiår med racing]
Herregud! Dette er ikke en søppelbøtte!
Å faen. Ikke bruk det i filmen.
Å, du er tatt! Du er tatt!
Jeg bare tullet, Tim. Ikke rop på meg.
Lag, lag, lag
[Til barna i nød som Team APS vil fortsette å støtte]
[For hvem som gjør racing morsomt og mulig]
Det var jeg som hjalp ham med å få beinet ut av dekket. Og jeg klippet opp drakten hans og alt. Jeg ringte inn, og...
Jeg fikk opp sykkelen og satte den ved siden av en busk og sånt, så jeg passet på å få ham ut av løypa, forsikre meg om at han var i god form. Jeg fortsatte å tenke på ham; lurte på hvordan det gikk med ham og sånt.
[Mark ser kjempebra ut!]
[Mark føler fortsatt ingen smerter og er i bedring]
[Dedikert til Kris Morris-Vette: Borte altfor tidlig]
[1. plass Pro Moto 50 Class // Gratulerer Giovanni Spinali]
Bra gjort, kompis
Hyggelig å møte deg. Bra jobbet.
[Mediekonferanse // Pre-race // La Paz]
Representerer New Zealand nok en gang i SCORE-løpet i Baja 1000. Der er de. Greit, Richard.
Det er Robert
Å, jeg vet. Takk. Takk for at du kom tilbake.
Det er Robert
Ok, Robert. Takk.
Takk deg. Robert.
Richard
Just call me Dick
[Når racerførerne gir filmskaperen opptak ...]
Et trestykke, fire meksikanere, og vi er ute på et blunk
Du har 30 minutter med dansing å gjøre, kompis.
[Pete lærer Rob hvordan man tar en Uber…]
Så han kjører helt opp til deg?
Ja
Åh, det er ganske kult
Uber!
Uber
[Team APS: Et tiår med racing]