Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Du kan fikse koden. Du kan ikke fikse folk.
Jeg liker å si at den svakeste delen av et system
er de som setter det sammen.
For 15 år siden
var vi bare dumme barn som hadde det gøy
og delte vitser og memer på internett.
Vet vi hvem denne 4chan-personen eller nettsiden er?
4chan.org er et fellesskap kjent for å legge disse ut på nettet. Tom?
- Hva er fotografier? - Ja.
Vi brukte subversiv humor for å gjøre narr av verden.
Navnet deres kommer fra deres hemmelige nettside.
Vi visste ikke at vitsene våre ville bli til konspirasjonsteorier.
Og så ble hele verden
til en desinformasjonspumpende gigantisk chanosfære.
Internett er fullt av konspirasjonsteorier.
Denne feilinformasjonen har omformet samfunnet vårt.
Vi startet noe, det var aldri meningen at det skulle ende som dette.
USA!
Nå prøver jeg å rydde opp i det jeg ser som mine gamle feil.
SENTRALE OHIO
Jeg ble interesserte i datamaskiner da jeg var rundt 10 år.
Jeg begynte å spille syk for å slippe skolen.
Telefonen var i stua,
datamaskinen min var oppe.
Jeg tok en sjekk av foreldrene mine,
åpnet en AOL-konto og var på nettet hele dagen.
En time før mamma og pappa kom hjem fra jobb,
ringte jeg AOL for å avslutte kontoen.
Jeg følte meg som verdens kuleste, kriminelle barn.
Jeg tror jeg var tolv da vi fikk internett.
Jeg var veldig nysgjerrig og søkte opp ting jeg ikke burde se.
Jeg husker spesielt ett tilfelle, stefaren min spurte meg etter middag:
"Hvorfor har du søkt opp sex.com?"
Jeg havnet i trøbbel.
Jeg fikk ikke gå på nettet en uke etter det.
Fra mitt perspektiv var det bare internett.
Chatterom, forum, oppslagstavler.
En online-personlighet tillot meg å være en annen.
Kirtaner er høylytt, freidig og rygger ikke unna for noen.
Det var motsatt av hvordan jeg var i virkeligheten.
Jeg forsto ikke at jeg hadde angst, men jeg følte meg rar
når jeg var sammen med andre.
Så internett ble et sted jeg følte meg komfortabel.
Jeg gikk på nettet for å se hva andre snakket om,
jeg prøvde å delta.
Det var en helt annen verden hvor jeg kunne snakke med folk.
Jeg snakket med folk om videospill og anime.
På den tiden tok japansk anime helt av.
Amerikansk barneunderholdning er for det meste teit.
De japanske greiene var kulere enn alt annet på TV på den tiden.
Power Rangers!
På 90-tallet føltes det som om japansk kultur tok over verden.
Jeg har alltid ønsket å bo i Japan.
For oss i generasjon X...
FORFATTER
...var Japan stedet som lagde alt det kule vi så desperat ønsket oss.
På 90-tallet og tidlig på 2000-tallet
var Japan en petriskål for alle slags teknologiske innovasjoner.
De fleste japanere fikk tilgang til internett
på mobiltelefoner med begrenset båndbredde.
Det begynner å oppstå merkelige, nye kommunikasjonssystemer, som emojier.
Og 2channel var nok et eksempel på dette.
2channel er et anonymt oppslagstavlesystem.
Å være helt anonym ga unge mennesker
muligheten til å lufte sine tanker og meninger
uten frykt for å bli dømt for det.
Det så primitivt ut, men for å knytte folk sammen,
å finne likesinnede, var det helt revolusjonerende.
Det ble umiddelbart populært blant otaku.
Otaku er voksne som ikke var interesserte i alt som normalt følger voksenlivet.
2channel lot dem dykke dypere inn i fantasilivet.
Det visuelle aspektet gjorde det lettere for vestlige å få tilgang.
En av dem var en mystisk figur som kalte seg "moot".
Han lastet ned en kopi av 2chans programvare,
og så lanserte han den under navnet 4chan.
4chan.net, en engelsk versjon av 2chan.net.
Første gang jeg så 4chan var den første dagen det var online.
Hvis jeg husker riktig.
Det var som en miks av alt mulig.
Ting du ikke finner andre steder på nettet.
Det var definitivt mye som var edgy.
For min unge hjerne var det veldig kult.
Du kunne si hva du ville, det var ikke knyttet til deg.
Ingen visste hvem du var, du var anonym.
Å poste bilder anonymt
kunne man ikke gjøre andre steder på nettet.
Sommeren 2004 ringte en venn og sa: "Hei, vil du bli programmerer?"
"Ok." Jeg liker programmering. Så hvorfor ikke?
Moot var veldig mystisk. Ingen visste hvordan han så ut.
Ingen visste hva han het, eller hvor han bodde.
Men han skapte noe vi alle ville ha.
Det er sånn internett burde være.
Du kan kommunisere med hvem som helst i verden, på den måten du vil.
De første årene var en strålende tid.
Alt dreide seg om de greiene.
Vi formet vårt eget språk.
Det meste er ikke kulturelt akseptabelt i dag.
4chan elsket intern humor som folk utenfor ikke forstod.
"For lulz" var et begrep.
"Lulz" er en bastardisering av "le høyt".
Du lagde en morsom meme,
postet den, lastet inn siden på nytt og det var 100 svar der.
Alle ler, tuller og modifiserer det.
Du får et dopaminrush. Du ville bare ha mer av det.
Virale bilder som treffer netthinnen. Du ville ikke at festen skulle stoppe.
Siden fungerte på en darwinistisk måte,
de mest interessante innleggene, de som fikk flest svar,
ble vist på toppen av siden.
Alle andre falt bort og døde.
Spillet var å legge ut noe interessant som folk ville svare på,
noe som overlevde på siden i mer enn ett sekund.
Du får stadig nytt innhold, og det holder deg hekta.
Det var begynnelsen på formatet vi ser på sosiale medier nå,
den endeløse skrollingen.
Vi så på at denne tingen vokste og utviklet seg,
sakte tok den over hjernene våre.
Det 4chan-brukerne ikke visste,
var at 2hannels effekt på det japanske samfunnet var dyptgripende.
2channel fostret mye ekstrem oppførsel.
Som Neomugicha-hendelsen,
hvor en ungdom ble oppmuntret av 2channel-brukere til å kapre en buss,
og han drepte en av passasjerene med en kniv.
Det utløste mye debatt
om effekten av å ha en helt anonym nettside.
Internett er utvilsomt et arnested for forbrytelser.
Folk legger ut uansvarlige kommentarer fordi det er anonymt.
Det vi så skje i Japan,
var i ferd med å komme til Vesten, men vi visste det ikke på den tiden.
Damer og herrer, gutter og jenter, otaku i alle aldre,
velkommen til Otakon i 2005.
OTAKON ANIMEKONFERANSE
Otakon er en animekonferanse som startet i Baltimore.
På den tiden var den størst i landet, og der fant det første 4chan-panelet sted.
Å gå fra å bruke så mye tid på 4chan
til å være et sted med tusenvis av folk var ganske uvirkelig.
Da jeg vokste opp, levde jeg et skjermet liv.
Jeg ble mobbet, foreldrene mine støttet meg ikke.
Ingen brydde seg om hva jeg drev med.
Jeg måtte finne en måte å takle det på.
Å gå inn i animemiljøet var en slags flukt for meg.
Jeg behøvde ikke å late som, jeg kunne være meg selv.
Jeg fremførte en sketsj, men så fort den var over, gikk jeg ned
og satt i det første 4chan-panelet i 2005.
- Dette er på BitTorrent i morgen. - Ja.
Øverst i rommet var 4chan-gutta,
de holdt en PowerPoint-presentasjon, eller prøvde å gjøre det,
om et nytt nettsted de hadde laget.
Selv om alle var anonyme, føltes det som om folk var kjendiser.
Det var morsomt, vi hadde ikke lagt ut bilder før,
ingen visste hvordan vi så ut.
Folk trodde ikke at moot var en person.
...AOL-stedet.
Moot er her og han kommer opp til...
Det er ikke moot.
Pisspreik.
Jeg er kjent som moot.
Moot var en tenåringsgutt i blå poloskjorte, med lubne kinn
og en New York Yankees-caps.
Jeg vet ikke hva jeg forventet, men moot var ikke som vi forventet.
Det var litt kjendisvibber over det. Dette var moot. Han som skapte 4chan.
Så hadde vi over tre millioner sider om dagen, og det er mye porno.
Andre steder...
Det mest spennende med å lage et panel med brukerne,
var å innse at dette er større enn vi trodde.
Du kan se tusenvis av innlegg hver dag fra hele verden,
men ikke innse hvordan du påvirker disse menneskene.
Vi så ikke på oss selv som noe spesielt.
Vi var bare ungdom som hadde det gøy og som skapte noe som var større enn oss.
4chan etablerer seg som et tøysete og kreativt sted,
og humoren de skaper begynner å spre seg utenfor 4chan.
En tidlig populær meme var knyttet til noe noen virkelig ville se.
I stedet førte lenken til Rick Astley som sang "Never Gonna Give You Up".
Folk ble "Rickrolled".
En venn sender deg en lenke,
men når du klikker på den, kommer dette opp.
Du har blitt Rickrolled.
Vi trollet folk.
Trolling er som performancekunst.
Ideen er å lure noen digitalt og få alle til å peke og le.
Det er iallfall humoren i det.
De gikk sammen for å utføre skøyerstreker.
"La oss tulle med denne personen. La oss ødelegge andre nettsider."
Habbo Hotel var et nettleserbasert spill.
Det var et chatterom,
men du kunne gå til forskjellige virtuelle rom.
Det gikk et rykte om at Habbo Hotel fjernet brukere med svarte avatarer.
4chan-brukerne bestemte seg for å lage figurer med afroer og dresser,
og gå inn som en gruppe på Habbo Hotel for å blokkere tilgang til hele områder.
Vi blokkerte inngangene til bassenget.
Den beryktede frasen: "Bassenget er stengt på grunn av aids."
Andre puss. Vi lagde et hakekors med figurene våre.
Ja, jeg vet. Vi var dumme barn.
Kanskje det ikke var så uskyldig som folk trodde,
men det føltes ikke sånn. Folk var bare litt dumme.
Men så begynte det å endre seg til trolling i virkeligheten.
Mine barnebarn på seks og åtte år er ikke velkomne i bassenget.
Noen bortforklarer det som et internettfenomen,
de utenfor, forstår ikke humoren.
Jeg følte meg ikke slem.
Det føltes som om alle gjorde det. Dette er morsomt.
En vits er når to mennesker ler.
Jeg ler ikke.
Under intervjuet hørte Altorfer om enda et flyveblad.
Er det et bilde av meg med en afro?
Jeg sier til meg selv at det bare er en rasistiske, homofobiske nerder.
Folk gjenskapte Habbo Hotel, og det formet denne kulturen.
Vi vokste opp på nettet sammen og fant ut av ting.
Vi visste ikke nødvendigvis hva som var rett og galt.
Vi visste ikke hva slags kultur vi bygde.
Vi var ikke klar over det, men vi bygde den.
Og det ble et problem for de som drev 4chan.
Så moot la ned forbud mot raid.
Vi hadde det så gøy,
men det ble slått ned på veldig fort.
Vi likte ikke det.
Jeg tror Otakon-treffet inspirerte moot til å gjøre 4chan til en mer sosial greie,
som Facebook eller noe, i motsetning til den anonyme kulturen.
Jeg var uenig,
vi kranglet om det, så fjernet moot servertilgangen min.
Det var det. Jeg var borte.
Moot er ikke sjefen vår.
Vi vil gjøre det vi vil. Vi skal ha det gøy.
Og i det øyeblikket begynte en identitet å forme seg.
Vi begynte å referere til oss selv, og vårt fellesskap av kaosryttere...
Anonymous.
Det ble en identitet, ironisk nok.
Du vet, du tenker "anonym", du tenker ikke på en identitet.
Men en identitet formet seg rundt dette ene ordet.
Habbo Hotel viste at vi kunne straffe
noen eller noe som vi følte fortjente det.
Og dette tiltrakk seg folk som ville være med på moroa og kaoset.
Det første raidet.
Det var en nynazistisk radiovert. Han het Hal Turner.
Velkommen til The Hal Turner Show.
Av en eller annen grunn, er lavere kulturer og raser viktigere.
Det er motbydelig.
Han gjorde seg selv til et mål bare ved å være den han er.
Han hadde et telefonnummer.
Hvor ringer du fra?
Vi tulleringte ofte.
Thomas, du er på lufta.
Jeg er født og oppvokst i Vest-Philadelphia,
- jeg spilte b-ball utenfor skolen. - Ja.
Etter en liten krangel ble mamma redd, hun sendte meg til slektninger i Bel-Air.
Og han er også ute! Enda en drittsekk.
Det drev ham til vanvidd.
"Hal Turner hadde rett. Jeg burde ha fulgt med.
men jeg var for opptatt med å være en idiot på radio!"
Hal Turner Show. Hvor ringer du fra?
Han reagerte alltid og eskalerte ting.
Du sitter der som en dum jævla drittsekk...
Jeg vil ikke antyde at alle som trollet Hal Turner
var antirasister. Mange ville bare kødde med folk.
Vi trollet ham nådeløst i månedsvis.
- Hei, dette er Kirt. Jeg driver 420chan. - Dere har hatt det gøy med meg.
Vi holdt showet offline i ti uker.
Dere får ikke kaste meg ut fra min egen server.
Vi hacket e-postkontoen hans og fant e-poster mellom ham og FBI
og avslørte ham som informant.
Han ble utstøtt fra nynazistmiljøet, kona hans søkte om skilsmisse,
og til slutt havnet han i fengsel.
Jeg er i fengsel. Internett-tøffing og alt.
Men jeg er ikke tøff nok til å være der jeg er nå.
Hvis noe vekket vrede hos Anonymous, led de.
Når du gjør noe banebrytende,
er du ikke klar over det før du ser deg tilbake.
Mens du holder på er det bare noe som skjer.
Jeg tok noen av telefonene under Hal Turner raidet.
Jeg er ikke stolt av det lenger.
Men på slutten av raidet stiller man seg noen spørsmål.
Vi satte en nynazist i fengsel.
Det var bra. Hva annet kan vi gjøre?
De så etter noen de kunne teste styrken sin mot,
valget falt på Scientologikirken.
Scientologi var en ganske ny religion.
Den ble startet av en science fiction forfatter, L. Ron Hubbard.
De brukte kjendiser for å gjøre kirken global.
Det var en intern scientologi-video
som ble lekket på internett der Tom Cruise var svært drøy.
Det er en verdensomspennende arena
hvor hele befolkningers skjebne står på spill.
Men det er noen som fremmer scientologi i episk skala.
Og han er vinneren av IAS Frihetsmedaljen, Tom Cruise!
Jeg gjør aldri noe halvveis.
Det er bare...
Det er morsomt å se videoen, han høres så gal ut.
Den skulle bare bli vist til scientologer.
De ville ikke at verden skulle se den.
Plutselig fikk Scientologikirken fjernet den fra hele internett.
Prøver de å kontrollere informasjonsflyten på internett?
Det er ikke greit.
Men Scientologikirken var ikke et lett mål.
I 1991
saksøkte de magasinet Time for en artikkel om "grådighetskulten".
Så de fleste medier snakket ikke om scientologi,
uansett hva de gjorde galt.
Det gikk rykter om folk som forlot kirken og ble trakassert,
eller begikk selvmord på mystisk vis. Det var mye hemmelighold.
Hva om vi som gruppe
kunne gjøre noe så drøyt og stort
at media ble pent nødt til å dekke det?
Det hadde vært en seier.
Hallo, scientologiledere. Vi er Anonymous.
Vi har fulgt med på dere.
Deres feilinformasjonskampanjer og undertrykkelse av dissens.
Anonymous har derfor bestemt at organisasjonen deres skal ødelegges.
Vi lastet opp videoen på YouTube,
så la vi oss for å sove, vi trodde ikke det ville skje så mye.
22 JANUAR 08:26
Jeg våkner neste morgen av en telefon fra kjæresten min.
"Det er på CNN."
Jeg skrudde på TV-en, og de spiller videoen to ganger.
Vi er Anonymous. Vi er en legion. Vi tilgir ikke. Vi glemmer ikke.
Plutselig etterlyste alle på nettet ledelse.
Vi fant på navnet Operasjon Chanologi.
Ideen var at de har bygninger i alle store byer på planeten,
hundrevis av dem, så hvordan ville internett sett ut om det tok til gatene?
Men vi trengte et image som fester seg hos folk.
Denne jævla fyren.
V for Vendetta var en het film på den tiden.
Maskene var overalt.
Estetikken fra Habbo Hotel-raidene, dressen, slipset og afroen,
satt sammen med Guy Fawkes-masken.
Vi antok at det ville dukke opp 200 personer verden rundt.
Vi begynte å følge med på Sydney, den første byen.
Innen en time var det 200 folk der.
Så begynte de i Perth, Adelaide og Melbourne.
De er mindre enn Sydney, kanskje 20 personer ville komme.
Nei, alle får hundrevis.
Innen vi kommer til Tyskland, er vi over 4 000 mennesker.
Så vi går fra vettet.
Vi er her med en demonstrant. Han er kjent som...
Anonymous.
En nettbasert gruppe, Anonymous, har demonstrert
foran Scientologikirken i Boston og andre steder.
Den virtuelle demonstrasjonen ble levende globalt.
I dag tar dusinvis av dem på seg masker i Toronto i en uvanlig demonstrasjon.
Målet deres er å stoppe det de kaller en kult av feilinformasjon og grådighet.
Vi er Anonymous. Vi er en legion. Forvent oss!
På slutten av dagen hadde vi talt 10 000 mennesker
som hadde deltatt globalt.
Never gonna give you up Never gonna let you down
Anonymous var fra det tidspunktet
en globalt anerkjent kraft for det gode.
Det er absurd.
Dette rare anime-nettstedet, som blir til noe annet,
arrangerer en semi-ironisk demonstrasjon mot en science fiction-kjendis-kult.
Chanologi viste en hel generasjon
at man kunne organisere noe anonymt som virkelig hadde effekt.
Å legge frem en idé på nettet, å få den til å manifestere seg i verden,
det er en sterk følelse.
Du begynner å nyte følelsen av å påføre smerten du føler på andre.
Det er en måte å unnslippe det på, å ta kontroll over det.
Det er skadelig for alle.
Ting begynte sentralt, og etter Chanology
ble det et formløst beist.
I invasjonsmiljøet var jeg i en periode
en av de få stemmene som i ny og ne foreslo:
"Kanskje vi burde gå etter dette bedritne selskapet."
Vi ville bare å ha det gøy.
Alle disse gode folka. Nei, vi er ikke gode folk.
Vi er jævla monstre,
og hvordan våger du å prøve å utvanne det vi er.
Samtidig som de holder disse demonstrasjonene,
holder de fortsatt på med nihilistiske skøyerstreker.
De poster på Oprahs forum.
La meg lese noe som ble lagt ut på forumet
av en som hevder å være medlem av et pedofilt nettverk.
Oprah leser det for hele sitt publikum på syv millioner mødre.
Han tilgir ikke. Han glemmer ikke.
Gruppen hans har over 9 000 peniser, og alle voldtar barn.
Det er grotesk, sant?
Folk var bare slemme for moro skyld.
Og de dro det så langt de kunne.
Jeg skal innrømme at jeg var en av dem.
Det er bare vitser og skarp humor.
Hvis du var med på spøken, lo du bare ræva av deg.
Anonymous deler seg i to retninger.
Halve gruppen blir ekte aktivister, og ironien smelter bort der.
Så er det en del av Anonymous som fortsatt vil være troll.
OTAKON ANIMEKONFERANSE
Otakon føltes så annerledes. Miljøet var så mye større.
- Det er den beste dagen i livet mitt. - Se på alle kostymene.
I stedet for animefigurer, kledde folk seg ut som memer fra 4chan.
Det er på 4chan det skjer.
Faen ta deg!
Jeg skulle lede et panel.
Jeg er venn med moot. Jeg ble kastet inn i følget.
- Noen siste ord? - Vi skal ha det gøy.
- Greit, vi tar et nytt spørsmål. - Hei, kom opp hit.
Jeg ser meg rundt og tenker at dette er mine folk,
men det er noe galt med dette.
Folk begynte med nazihilsener, på ordentlig.
Vi avfeide det meste av det. Dette er de få. De representerer ikke oss.
Folk var mer komfortable med å gjøre eller si ting.
Som å si rasistiske og utrolig støtende ting.
Fordi de føler seg komfortable, tror de at det ikke er konsekvenser.
Hvis jeg kunne reist tilbake og visst:
"Du er på denne animekonferansen, det er her historien når et dreiepunkt."
Når jeg ser tilbake på det, føles det som en forutanelse.
Det var en sterk kontrast til alt det gode du så,
miljøet og vennskapet du så på konferansen.
Det gjorde det tydeligere at det var noen fæle ting som skjedde,
og at det lakk ut i den virkelige verden.
Den første dagen
skapte moot 4chan, og sa: "Se, dette er 4chan, smertebringeren."
Halleluja!
På den andre dagen skapte moot Anonymous.
Jeg måtte ta en avgjørelse på om jeg ville delta eller ikke.
Å være en del av dette er å støtte det, og jeg vil ikke at det skal være greit.
Takk, Will.
Jeg sluttet å gå på konferanser. Jeg sluttet å cosplaye.
Jeg måtte rett og slett bli voksen.
Det var en stor endring i store deler av miljøet,
det føltes som om de bare trollet.
Voldtektstog!
Humoren begynte å bli skygget over.
Det var litt skummelt.
Jo eldre jeg ble, jo mer moden jeg ble,
ble jeg interessert i å forstyrre maktbalansen.
Mitt håp var at
denne kraften kunne brukes
for noe godt.
Mens dette desentraliserte, anti-etablissementkollektivet vokser,
endret det politiske landskapet seg.
Obama kom og lovet håp og forandring, men han klarte ikke å få det på plass.
Så den forventningen om at kriger ville ta slutt,
at Wall Street ville bli straffet, at noe ville skje, ble til bitterhet.
Det er da folk sier: "Vi må gå utenom systemet."
Man begynte å se at flere støttet ideen om borgervern på nettet.
Vi kan skape endringen om vi vil. Vi hadde kort å spille.
Vi trodde vi hadde noe destruktivt. Vi trodde vi skulle ødelegge ting
for å tvinge frem noe nytt i ruinene.
Occupy Wall Street virket som et redskap for det.
Occupy Wall Street ble ledet av en gruppe i New York,
men det førte ingen vei.
De demonstrerte i Zuccotti-parken.
De tok et oppgjør med finansbransjen og ville få noen av dem arrestert.
Vi kom med vår store megafon og sa at Anonymous støtter disse folkene.
Vi begynte å lage materiale.
Media sa: "Anonymous er involvert. Nå skal vi snakke om det."
Vi begynner med demonstrasjonen som startet nær Wall Street
- som nå vokser i størrelse. - Anonymous.
De er en bevegelse som vil ha endringer. En drivkraft bak Wall Street-okkupantene.
- Hvordan ser demokrati ut? - Slik ser demokrati ut!
Occupy Wall Street var en stor hit med Anonymous.
Det var vanlige folk som okkuperte det offentlige rommet.
ANONYMOUS-MEDLEM OG FORFATTER
Media liker en borgervernergruppe som ikke kan identifiseres eller spores,
men alle kan være i Anonymous.
Folk er lei.
De vet at landet deres er på vei i feil retning.
Det føltes som om det ikke var mulig å si det Occupy Wall Street sa.
At disse store maktstrukturene som styrer over folk,
som ingen liker, det finnes måter å angripe dem på.
Kanskje de kan demonteres. Anonymous var en del av det.
I dag marsjerte tusenvis av fagforeningsarbeidere i solidaritet.
Det skjer i alle USAs stater og i mer enn 100 byer.
Det var et globalt krafttak, mange red på den bølgen.
Vi er de 99 %!
Jeg så på direktesendinger hele tiden.
Skatt de rike!
Energien rundt Occupy
fikk folk til å føle at en endring kunne komme rundt hjørnet.
Og statens reaksjon var så aggressiv som mulig.
Skam dere!
Hvis dere nekter å forlate parken, blir dere arrestert.
Staten følte at de måtte ødelegge dem,
rive i stykker ideen som de oppfattet som en trussel.
De behandler oss som om vi er voldelige.
Dette er så trist. Dette er USA.
Det var en periode hele verden gjorde opprør.
Jeg hadde hørt om det og Anonymous.
AKTIVIST OG HACKER
Jeg ville tilby min erfaring og ferdigheter.
Jeg var tiltrukket av hacking fordi det var antiautoritært,
og de idealene tiltrakk meg.
Fordi politiet undertrykte protestbevegelsene i gatene,
eskalerte jeg ting ved å gå etter politiet og myndighetene.
En gruppe skøyerfanter på nettet har begynt med en type hackerhevn.
Hevn for det de kaller brutalitet mot Occupy Wall Street-demonstranter.
Det var et tidspunkt da jeg hadde flere mål enn tid til å ta dem.
Hacket Baldwin Countys sheriffkontor...
DPS har blitt hacket...
En notorisk gruppe har hacket Rupert Murdochs aviser.
De hadde det gøy med disse høyprofilerte forbrytelsene.
CIAs nettside, Senatets nettside...
Politiets nettsteder i Birmingham og i Boston er hacket.
Det var "jeg har ingenting å tape".
De tok ned FBl.gov i en kort periode.
Nå tar Anonymous en seiersrunde.
Jeg hacket om natten og dro på jobb og skole om dagen.
Vi hadde fremdriften og kraften.
Vi hadde kontroll.
Agentene visste ikke at det var en tredjepart på linjen.
Målet for samtalen, Anonymous, lyttet.
Jeg ville gjerne bryte ned hele systemet.
Brenn alt til grunnen.
Det går visst ikke en uke uten en nevneverdig historie om hacking.
Pentagon trekker nå frem Anonymous
som et eksempel på cybertruslene landet står overfor.
Klokka var 03:00 om natta.
Og plutselig fikk jeg en privat melding
fra et av Jeremy Hammonds aliaser.
Han hadde hastverk.
Han trengte hjelp med noe hacking, og ga meg spesifikke mål å gå etter.
Han ga meg all informasjonen, jeg trengte bare å kompromittere målene.
Noe som er uhørt. Det er som om noen gir deg nøklene til en bil
og sier: "Kan du stjele den for meg?"
Samtalen var hel ulik alle andre samtaler vi hadde hatt.
Det gjorde meg veldig urolig.
Neste morgen hadde jeg et åpningsskift på jobben.
Jeg fikk en tekstmelding fra en venn av meg.
Noe hadde kommet på nyhetene.
Noen medlemmer av gruppen Anonymous er ikke lenger anonyme.
Jeremy Hammond er en av fem mistenkte hackere arrestert av FBI.
De hadde sett meg komme og gå ut av leiligheten.
Hammond ble arrestert i Bridgeport.
Han røykte marihuana med venner
da tungt bevæpnede agenter kastet inn en flashbang-granat.
De var allerede i inngangsdøra. De kom inn gjennom vinduet mitt.
Politiet lette etter laptopen min.
De ville ta den mens den var på,
jeg hadde programmert den til at om den ble lukket
ville den kreve et passord.
Det ville hindre dem fra å gjenopprette innholdet på harddisken.
Jeg gikk to skritt mot datamaskinen og lukket den akkurat i tide.
Jeg var redd.
Jeg innså at det ikke var Jeremy som sendte meldingene,
det var FBI, og de prøvde å fange meg.
Da jeg kom hjem, begynte jeg å slette alle harddiskene mine.
Jeg dro dagen etter.
Jeg hadde ikke noe med dette å gjøre, men var redd,
alt jeg kunne finne på Googles første sider, slettet jeg.
Jeg slettet artikler som nevnte meg.
Jeg fikk meg selv til å forsvinne.
Jeg prøvde å begrave fortiden så godt jeg kunne.
Jeg forlot den verdenen.
I lang tid.
FBI brøt opp den gruppen.
Og da de gjorde det, kollapset Anonymous-boblen.
Dessverre hacket de passordet mitt.
Det tok seks måneder.
Det var etter katten min. Chewy12345. Det var minst 10 tegn.
Til slutt ble jeg dømt til maks straff, ti år.
De som skrev brev, besøkte meg, kom i retten, takk.
Det var en følelse av skuffelse.
Jeg tror mange av oss hadde høye forhåpninger til Anonymous,
om hva som kunne skje videre.
Jeg tilbrakte de neste månedene på tog,
Greyhound-busser, og i drosjer over hele landet.
Jeg var redd for å snakke med venner og familie, for det kunne føre til
at jeg ble kompromittert.
Det var en av de mest ensomme opplevelsene jeg har hatt i mitt liv.
Etter at Anonymous forlot 4chan,
var de som var igjen unge mennesker som var mer fortvilte enn noensinne.
4chan var tiltalende fordi jeg var sint på situasjonen min.
Det var sinte ungdommer der, av mange grunner.
GRUNNLEGGER AV 8CHAN
Sinte voksne også. Nettstedet ble veldig deprimerende.
Vi er vel alle tapere.
Det trenger ikke være så ille, og man kan skape et miljø av det.
Brukerne begynte å overgå hverandre med hvem som har det verst i livet.
Jeg kunne vinne lett, selv om jeg var ganske ung,
fordi jeg har en autoimmun sykdom.
Følelsen av maktesløshet som startet Occupy Wall Street,
forsvant ikke.
Den sank ned i et nytt, mørkt,
nihilistisk sted.
Noe av det jeg likte med 4chan, var at jeg ikke skulle være der.
Kulturelt skulle det frastøte meg...
FORFATTER
...og det sto at det ikke var kvinner der.
Disse unge mennene opplevde en dyp massefremmedgjøring,
de taklet det gjennom ekstrem humor og seksuelle og voldelige bilder.
Det ble tydelig at det var
et ønske om å dyrke frem et sted som var fiendtlig mot kvinner.
Jeg var fulltidsjournalist og skrev om videospillverdenen.
En spillutvikler, Zoë Quinn,
hadde laget et spill om å leve med depresjon.
Depression Quest.
Et tekstbasert spill som ikke hadde konvensjonelle produksjonsverdier.
Spillet gjorde Zoë kontroversiell,
det brakte nye stemmer og et nytt tema til videospillverdenen.
En stund senere hadde Zoë en såret ekskjæreste
som publiserte et blogginnlegg
om at hun hadde et forhold til en spilljournalist.
Jeg mente at det ikke var kontroversielt.
Men noen spillere tok dette blogginnlegget
som et bevis på en konspirasjon om at kvinner og kjønnsminoriteter
ødela videospillindustrien.
Depression Quest.
Utviklet av en dum kjerring, Zoë Quinn.
Hun knullet fem karer for å få positive anmeldelser.
Det er mange dumme kjerringer som henne.
Den journalisten hadde aldri dekket Zoë.
Denne konspirasjonen ble en trakasseringskampanje mot Zoë,
mot kvinnelige videospilljournalister,
og mot alle som uttalte seg mot trakasseringen.
De sa: "Det handler om etikk i videospilljournalistikk", det var feil.
De prøvde å finne en begrunnelse for at de følte seg stemmeløse.
Zoë Quinn, du er den dummeste som finnes.
Det var en idé om at kvinner kom for å ta lekene deres.
Dette ene stedet der det skal være trygt å være en dust,
er nå under angrep av kvinner.
GamerGate. Det er en historie om sexisme i videospillverdenen.
Bombetrusler, voldtekststrusler og dødstrusler.
De prøvde å få meg til å begå selvmord.
Prøvde å få folk til å skade meg.
GamerGate er en krig mot kvinner i denne bransjen.
Dette er ikke etikk i journalistikk.
Det er menn som angriper kvinner på veldig fiendtlige, aggressive måter.
Det er GamerGate.
GamerGate etablerte 4chan som et sted for ekstrem og kvinnefiendtlig oppførsel.
Og moot var åpenbart plaget av dette.
Han hadde utviklet seg fra en gutt med baseballcaps
bak laptopen på Otakon,
til å bli en internettkjendis.
Du bor fortsatt hjemme.
Jeg flyttet nylig ut.
Det er veldig kult.
Da GamerGate oppsto på chan, blokkerte moot det.
Moot sa til GamerGate: "Dere kan ikke snakke om dette her."
Etter scientologibevegelsen,
bevegelser som vokser ut av 4chan, pleier å vise seg å ha rett.
Det var en ufeilbarlig tro jeg hadde.
Så da GamerGate skjedde, var jeg et sympatisk publikum.
Etter at Chris Poole forbød GamerGate,
var det en haug med brukere som ville snakke om det.
De søkte på Google "alternativer til 4chan".
Så kom de til side tre, der sto det:
"Lag din egen side på 8chan.com. Ingen teknisk erfaring nødvendig."
Før GamerGate hadde 8chan bare 100 innlegg om dagen.
Men etter det hadde vi noen dager hvor vi fikk 7000 innlegg på en time.
Fredrick, du og 8chan blir sammenlignet med en hatgruppe.
Hvordan svarer du på det?
Noen lagde en GamerGate-tråd på 8chan, men det ble ikke grunnlagt for GamerGate,
og det vil eksistere etter GamerGate.
De som tok GamerGate seriøst var veldig høyreekstreme. Som Breitbart.
Breitbart News, et nettsted foretrukket av det såkalte alternative høyre.
En blanding av konservative, populister nynazister og antisemitter.
Milo Yiannopoulos skrev en haug med artikler om GamerGate.
Alle nettmiljøer, 4chan, Reddit eller noe, deltar i diskusjonen om GamerGate.
Konservative går glipp av en mulighet.
Han visste at han skrev dette til 4chan-publikumet.
Gamerne ble kurtisert.
"Ja, du blir gjort stemmeløs, kvinner tar lekene dine.
Og det skjer med oss på alle myndighetsnivåer."
Steve Bannon, eier av Breitbart, som ble en del av Trump-administrasjonen,
forstår denne gruppen unge menn, som er sinte og ulykkelige.
"De kommer inn gjennom GamerGate, så får vi dem tent på Trump."
Jeg vil aldri la dere være det glemte folket igjen.
Vi er det glemte folket.
Jeg vil aldri skuffe dere. Jeg lover. Jeg vil aldri skuffe dere.
Hvordan vil USA se ut med et dominerende alt-høyre?
Med Trump i Det hvite hus og Mr. Bannon som stabssjef, og...
Det hadde vært mye morsommere.
Det ville vært fullt av glede, ugagn, latter og memer.
Mer spontant.
Steve Bannon forstod at dette var bra for ham.
Og ved å aktivere det han kalte de "rotløse hvite mennene",
med hans egne ord, på 4chan, gjorde han dem til en politisk kraft.
Dette skjedde i Japan i 2002,
med de politiserte 2channel-brukerne kjent som netto-uyoku,
som følte at deres land ikke gjorde nok for å gjøre Japan storartet igjen.
Hvordan promoterer 4chan og 8chan Trump? De gjør det samme som Anonymous gjorde.
De troller og sprer feilinformasjon,
som rykter om at Hillary Clinton er syk.
Og de lager memer.
Det spredte seg utover i samfunnet.
Disse radikaliserte mennene vet de kan skape feilinformasjon
og spre alt dette nedstrøms i kulturen.
Det var det 4chan gjorde, men nå ble det giftigere enn noensinne.
Mens dette skjer, hva skjer på resten av internett?
Alles opplevelse på internett er en selskapsform av 4chan.
Men det er farligere enn 4chan,
fordi disse nyere nettstedene er bedre på å fremme innhold
som får folk til å bli der lenger.
Det som driver antall brukere og inntekter er sinne.
Facebook og Twitter tjener mer penger
når brukerne blir sintere og limes til skjermen.
Når internett blir mer likt 4chan, er det lettere enn noensinne
å skape mørke og forskrudde ting.
Og de kan la det formes i det miljøet frem til det sprer seg overalt.
Vær så god.
Fox News erklærer at Donald Trump
er den 45. presidenten i De forente stater.
Han har vunnet det mest surrealistiske valget vi har sett.
Angående moot var det artig at da vi forlot nettstedet,
og alt han hadde igjen var nazistene, sluttet han
Å ha en sint mobb på 25 mill. mennesker etter deg,
som er uenige i alt du gjør, er aldri gøy.
Jeg er ikke bare utbrent,
jeg har sikkert vært utbrent fem ganger allerede.
Han grunnla 4chan som et fristed for folk som elsket japanske ting
og skøyerstreker på internett.
Han ville ikke være politisk.
Moot er forbitret, og han kunngjør at han forlater nettstedet.
Hans avskjedsråd er at du ikke burde være så mye på internett.
Han sa, gå og lev livet. Det er nå en meme for det, "touch grass".
For folk som er sinte på internett, jeg håper virkelig at
dere en dag finner skjønnheten i det å ikke la fremmede
og andre ting hisse dere opp.
Du vil nok leve noen ekstra år ved å unngå høy puls.
Men brukerbasen ville dra nettstedet i en annen retning.
Etter at Trump vant valget,
følte de som spredde feilinformasjon på 4chan og 8chan seg bemyndiget.
Det fungerte, så de fortsetter.
Etter at det skjedde og Trump ble president,
ble jeg helt sjokkert.
Jeg leste New York Times. De ga Hillary 90 % vinnersjanse.
Ingen trodde at dette kunne skje, men så skjedde det.
På den tiden var jeg student i New York City.
Jeg var veldig langt på venstresiden.
De beskrev Trump som om han var den nye Hitler.
For en så uvitende som jeg var da, var det grusomt å tro på det.
På valgdagen sa vennene mine: "Vi skal demonstrere ved Trump Tower."
Faen ta veggen din!
Det var galskap.
Faen ta Donald Trump!
Folk som ropte og skrek.
New York hater deg!
Det var fullstendig kaos.
- Sett fyr på det! - La alt brenne!
Det føltes så hatefullt å være der, og det traff meg veldig hardt.
Dette var ikke noe jeg ville være en del av.
- Hvem sine gater? - Våre gater.
Det var en endring, og mye handlet om å være ekstremt nysgjerrig.
Når du er ung, vil du forandre verden.
Det er det samme med at dette landet er korrupt,
og noe må gjøres med det.
Med Trump har vi en ny leder som sier: "Vi skal tømme sumpen."
Vi skal tømme Washingtons sump.
Vi skal ha det gøy. Vi skal gjøre det sammen.
Det ga folk et slags håp om at verden kunne endre seg.
Mange av Trumps fans følte at mens han var i Det hvite hus
hadde han en slags hemmelig plan for å få disse menneskene for retten.
Men denne radikale endringen,
som gjentatte ganger hadde blitt lovet dem,
manifesterte seg aldri.
Det var da en av Q-postene dukket opp på radaren min.
Noen med navnet Q la ut et innlegg
med den samme ordlyden Trump tvitret ti minutter senere.
Hvordan forutså de president Trumps Twitter-innlegg?
Det er bare sprøtt.
"La oss vise dette til folk. Det er vilt."
Dette ble lagt ut på 4chan.
Q postet trippelpluss,
sju minutter senere tvitret Donald Trump trippelpluss.
Så vi vet at Q er ekte.
Innen en dag eller to
hadde jeg 20 000 visninger og en flom av positive kommentarer.
Og det var en virvelvind av...
"Hva gjorde jeg nå? Hva har jeg snublet over?"
Hele ideen var:
"Det er en person på innsiden som gir oss hint."
Han gir oss hint.
Hint.
Jeg gir dere alle hintene jeg finner.
Dere får ikke den reelle historien. Dette er det som foregår i kulissene.
Trump ville at folk skulle tro at han hadde en plan.
Han fikk folk til å føle at en slik person ville dukke opp.
Dette er teamet hans. Jeg antar at Q er en av dem.
Vi har Kushner her, men se på alle tomlene.
Alle tomlene peker opp, og sammen former de en Q.
Det var det første hintet.
YouTube-kanalen vokste som ild i tørt gress.
Dette har aldri skjedd før, og det skjer på grunn av internett.
Del strømmen, tvitre den, gjør som du vil. QAnon ber oss om å spre informasjonen.
Q er en patriot, det vet vi.
Mange av tingene han har
gitt hint om på 4chan og andre forum...
FREMTIDIG KONGRESSMEDLEM
...har virkelig vist seg å være sanne.
Det var et merkelig syn på gårsdagens Trump-folkemøte i Tampa.
Bokstaven Q var overalt.
Det som var en grunnløs konspirasjonsteori har blitt en populær online-kult.
Q vil få frem sannheten.
Han kjenner til mange av hemmelighetene. Det er derfor han er en trussel mot dem.
Han har gitt oss utrolig informasjon.
Det var en veldig mangfoldig gruppe, men de er normale mennesker.
Vet du? De har jobber, de har barn og de har familier.
Dette er folk som jobber.
Når du snakker med folk som støtter QAnon,
har de behov for å uttrykke at de har opplevd urettferdighet.
Du har en elitegruppe som blir rikere som uttrykker seg i media:
"Alt er ok, ingen grunn til bekymring. Livet blir vanskeligere for deg.
Vi representerer sannheten."
Det som skjer, er at folk begynner å hate sannheten.
Og de ender opp med å gjøre det samme som 4chan-folkene gjorde.
De synker inn i fantasier på internett.
Eliten presser deres sannhet på meg. Så jeg finner opp min egen sannhet.
Det må ikke være sant, det må bare føles riktig.
Og litt etter litt hørtes "sannheten" vanvittig ut.
Hvis du ikke er kjent med konspirasjonsteorien, er det slik.
De tror at president Trump er involvert i en hemmelig krig
mot sataniske pedofile i Det demokratiske parti og Hollywood.
Hillary Clinton er satanist, det er Rothschild-familien også.
Det er resten av dem også.
Åpne øynene for hva som egentlig foregår. Tror du vi kan stole på Oprah Winfrey?
De prøver å drikke blod. Hvorfor gjør de det?
Det er et dop som kalles adrenokrom. Det gir dem energi. De føler seg yngre.
De gjør det ikke uten grunn.
Denne myten blir en meme når den blir mer populær,
folk begynner å tro det,
men 4chan vet at det de gjør er å blande gammel 4chan-humor
inn i det de finner på.
For eksempel CP, det er en kode for barnepornografi.
Alt som begynte med de bokstavene,
pizza, Christopher Poole, kaptein Picard,
dette var gamle 4chan-memer.
Rekk opp hånden om du er pedofil. Ja.
Det var bare tenåringsvås som ikke handlet om det de tøyset med.
Det blir til en vanvittig skrekkhistorie som mange mennesker tror på.
Du redder i hemmelighet verden
fra denne sataniske kulten av pedofile og kannibaler.
Høres det ut som noe du står bak?
Det har jeg ikke hørt.
Men er det positivt eller negativt?
New York City, ikke la dem normalisere pedofili.
Hollywood prøver å normalisere pedofili.
QAnon absorberte ikonografien, språket
og kommunikasjonsstrategien til Anonymous.
Jeg tok det personlig.
Jeg hadde holdt meg unna i noen år.
Jeg prøvde å ignorere dem så mye som mulig,
men det ble et selvforplantende troll.
Din oldemors strikkegruppe snakket plutselig om Q og å redde barn.
Q var bare en gjeng troll som sa:
"Se på alle disse idiotene. De tror faktisk på dette.
Herregud, er det ikke morsomt?"
Den eneste måten du kommer dit på
er om du er en drittsekk som vil få folk til å tro at deres tanker
og deres virkelighet ikke er sann,
og det er skadelig. Det er skadelig for alle.
Alle som hadde skapt kulturen begynte å se at den ble brukt
av folk vi foraktet.
Og fordi vi forlot chan-kulturen, var det ingen der som slo tilbake.
Vi har alle deltatt i å undergrave virkeligheten
med vår tåpelige humor og konspirasjonsteorier.
Men vi ville aldri at det skulle bli til en levende tegnefilm.
Vi må forstå at vi har våknet midt i et mareritt!
Men vi kan kjempe mot dette!
Dessverre, når det har gått så langt, er det ingenting man kan gjøre.
Alt du kan gjøre er å krysse fingrene og håpe at de til slutt
innser at "jeg har blitt lurt".
Jeg var overbevist om at det var ekte.
Men Q begynte å ta feil.
Det ble gitt datoer, men så skjedde det ingenting.
Som jeg sa, QAnon, sant? Han sa 9. mars. Det er 20. mars, folkens.
Små ting som det skjedde igjen og igjen.
Vi vet at stormen er over oss. De kommer til å bli arrestert.
Det var en stor livestrøm med alle Q-influenserne,
som en salgstale.
Det spiller ingen rolle.
Det er bedre enn Game of Thrones, House of Cards, Walking Dead.
Det er det mest underholdende på nettet.
Temaene han tar opp er ekte. selv om Q ikke er det,
det han tar opp er 100 % ekte.
Ja.
Til slutt fant jeg ut at flere av de som deltok
faktisk sto bak QAnon-innleggene.
De var bare noen fyrer i en kjeller
som fikk legitimitet ved å forutsi Trump-tvitringene.
Q forutså aldri noen av Trumps tweets.
Trollene manipulerte tidsstemplene så det så slik ut.
QAnon følgere så det de ville se, og de trodde på løgnen.
Det utnyttet folk
som lette etter svar om seg selv og verden rundt dem.
Det kom til et punkt der jeg tenkte: "Jeg må fortelle dem at det ikke er ekte."
I dag er dagen Q dør.
Gruppen bak QAnon er en gjeng manipulerende 8chan-svindlere.
De brukte meg til å fremme narrativet,
det er ikke bra med falskt håp, sannheten må komme frem.
Det ble ikke godt mottatt.
Det kom en flom av hatkommentarer.
Det var som å snakke til en vegg. Det var ingenting jeg kunne si.
Når du virkelig innser at det er tull, ingenting kommer til å skje,
så tenker du:
"Hva vil skje med disse menneskene?"
Myndighetene i Nevada sier at en mann barrikaderte seg i et kjøretøy
nær Hoover Dam-broen
og krevde at Trump offentliggjorde rapporter.
Om hva, ville han ikke si noe om.
Mannen anklaget for å ha drept Francesco "Franky Boy" Cali
var i retten i dag.
Comello holdt hånden opp i retten,
håndflaten hans var full av referanser til en konspirasjonsteori.
Parker-politiet sa hun trodde at barnet hadde blitt tatt
av en satanisk pedofiliring av demokrater.
Dette er latterlig. Det er Douglas County som er avslørt for å være en pedofiliring
og som går etter den som avslørte dem.
Ting vaklet på kanten av et stup, og valget i 2020 dyttet alt over kanten.
Joseph R. Biden Jr. er den 46. presidenten i De forente stater.
Dette er å svindle nasjonen.
Vi gjorde oss klare til å vinne valget. Vi vant faktisk valget.
President Trump kom igjen med falske påstander om at han vant.
Han viser fortsatt ingen tegn til å erkjenne tapet.
Stopp tyveriet!
Vi er her for å fortelle dem at de ikke kan stjele republikken vår fra oss!
Det var nok en fornektelse av virkeligheten.
Å forsone seg med Trumps tap med en fantasi om at han hadde vunnet.
Hvis vi ser på hvordan valgfusk utføres, måten folk kaster stemmesedler på,
disse menneskene blir tatt, de er feige, de er en gjeng barnemishandlere.
Stopp tyveriet har havnet i innbokser,
på Facebook-sider og Twitter som et ute-av-kontroll-virus.
Det var et øyeblikk som jeg ikke ser mye skrevet om,
før sjette januar,
spenningen var intens.
De må stoppe tyveriet i morgen! Stopp tyveriet!
Stopp tyveriet!
Alle følte det i lufta. Vi ante ikke hva som ville skje.
Stopp tyveriet!
Alt kunne skje.
6 JANUAR 2021
Delta Airlines melder "kjemp for Trump".
Kjemp for Trump.
Kjemp for Trump!
Den viktigste dagen i moderne politisk historie er her.
Makten ligger hos dere.
Én, to, tre, fire. USA!
Det var en internett-generert hendelse.
Hva skjer? Hvor er dere fra? Si ifra. Tagg folk.
Jeg skal gå med dere...
Jeg skal ta dere med til folkemengden.
Det er folk som elsker Jesus, folk som elsker Trump,
folk som er konservative, konspirasjonsteoretikere,
folk som er fullstendig gale.
De kommer sammen med en radikal aksept av alt det,
fordi de trodde på massevrangforestillingen.
Vi stormer Kongressen!
Visst pokker!
Det var vilt.
Vi hadde aldri sett maken.
Det er ingen historisk parallell til stormingen av Kongressen,
Men det overrasket meg ikke.
Jeg er journalist, og jeg var der.
Jeg vandret inn i folkemengden foran Kongressen,
til trappene foran, det var fullt av tåregass og røyk.
Jeg gikk rundt og spurte: "Hvorfor invaderer du Kongressen?"
Vi føler at det var svindel og med bevisene...
- Ja. - ...og alt.
Og alle har en litt annerledes, sinnsforvirret internettkonspirasjon.
Hvis du ikke vet hva en obelisk er, gjør research.
Det er Satans penis. Men uansett, les om det.
Du må spørre: "Hvorfor står den i Washington?"
Alle er ulike.
- Den store omstarten? - Ja.
Det er da vi går over til en digital valuta og en global regjering.
Neste person sa noe annet.
Guvernør Wolf i Pennsylvania stengte restauranten min.
Faen ta deg, guvernør Wolf.
Jeg spurte: "Hva leser du?"
Er det et sted du får informasjon om Trump?
Ja, Facebook og Parler.
Det hadde aldri vært en slik revolusjon før.
Det føltes nytt. Det føltes internettskapt.
Et produkt av sosiale medier.
Jeg er fyren med masken. Hvor er du?
Cobra, over og ut.
Bryt gjennom!
Stopp tyveriet!
Da alle Trump-folkene kom seg inn i bygningen,
dytter de ikke bort avsperringsstolpene.
De fulgte dem, selv om de måtte gå etter hverandre.
Mange oppførte seg som turister. De bare...
"Jøss. Vi klarte det."
Storøyde og satt ut.
De ble overrasket selv. Det var som om de gikk i en drøm.
Og det sa noe om deres dype vrangforestillinger.
De levde ut en internettfantasi.
Og den var fjern fra det de faktisk gjorde.
De filmet seg selv. Plasserte seg selv på internett
mens de holdt på med dette.
Kan jeg få snakke med Pelosi? Ja? Vi kommer, kjerring!
Hvem sitt kontor er dette?
Står det på døra?
Herregud!
Noen av oss som startet denne lange, uheldige rekken hendelser
måtte sitte der og se det skje.
"Nei. Nå må dette stoppes."
USA!
Ja, for faen!
Disse folka som var så modige der og da prøvde å slette det de kunne fra nettet.
Den siste uken har FBl prøvd å identifisere og finne de involverte
i forrige ukes vold og uro.
Så langt er mer enn 70 personer siktet.
Men mange flere går blant oss og unngår siktelser.
FBI trenger hjelp til å finne dem.
Da jeg hørte at Kirt kanskje kom tilbake, var min første tanke... Det var pur glede.
Han er et godt gammeldags troll som kan skape litt trøbbel.
Jeg og noen andre begynte å jobbe.
Parler var et sosialt nettverk som ble brukt den sjette januar.
Vi klarte å laste ned alt som ble lagt ut den dagen.
Og på toppen av det, hvem de kommuniserte med,
hvor de dro etterpå, hvor de kom fra.
Alt var der, klart til å sankes inn,
vi tok alt sammen og offentliggjorde det.
Anonymous de-anonymiserte alle.
Det var poetisk.
Dette er miljøet jeg trives i. Hvem er nestemann?
Hackergruppen Anonymous stjal mengder med data
fra et nettsted som brukes av ekstremister og rasister.
Epik-webhotell,
klientene deres inkluderer InfoWars, Oath Keepers og Proud Boys.
Alle de store hatgruppene.
All kundedata, kredittkortnumre og personlig informasjon
ble publisert av Anonymous.
En av de største hackingene folk hadde sett på et tiår.
Politiet er involvert, vi finner ut av hvordan det ble flyttet.
DIREKTØR
Nei, jeg er ikke i fornektelse.
Når du får en god seiersrekke,
da flyr du litt høyt, man blir revet med.
Det er et berusende aspekt
ved oppmerksomheten man kan få av hacking.
Det kan lure deg til å tro at du kjemper for det gode.
Men i virkeligheten er du bare høy av følelsen av å ha makt.
Når du er bak en skjerm, kan du våkne en dag: "Vet du hva?
I dag skal jeg være drittsekken."
Og du kan gå ut dit og få det ut av systemet ditt,
så ser du hva som skjer.
Det skjedde under FBI-raidene.
Det skjedde med QAnon.
Du kan fortsatt se det i dag.
Jeg fant faktisk Donald Trumps Twitter-passord,
som var Maga2020 med et utropstegn.
Og han endret ett tall til Maga2024.
Det var passordet til realDonaldTrump.
Jeg hadde det.
Det var Twitter-passordet.
Jeg vet ikke om han bruker det andre steder. Jeg sjekket...
Jeg vil aldri oppfordre folk til å gjøre noe.
Men små variasjoner av det passordet fungerer mange steder.
Tidligere president Trump har lansert sin nye SoMe-app, Truth Social.
Nettstedet var tilgjengelig i går kveld
og ble umiddelbart tatt over av troll
som la ut et bilde av en gris som dret på sin egen pung.
Det er ganske morsomt. Svineballene kom på The Colbert Show.
Gjennom årene
har utallige mennesker prøvd å ta tømmene i Anonymous,
men de har ikke lært av feilene vi gjorde i fortiden.
Aktivisme burde bunne fra forståelse,
mer enn fra sinne og frykt,
iallfall ikke selvforherligelse.
Vi har ikke hørt fra Anonymous, men hva kan du si om denne hackingen?
På grunn av oppmerksomheten du kan få
gjennom denne taktikken, kan den korrumpere folk.
Jeg er bokstavelig talt i alle medier for det jeg gjør!
Jeg er ikke en ukjent person!
Jeg er en jævla berømt cyber-terrorist!
Tror du at du kan skremme meg?
Hva skal du gjøre? Hva har du tenkt til å gjøre?
Det var rundt 11:00. Det kom to politimenn rundt hjørnet.
De ga meg en ransakelsesordre. "Vi skal ransake leiligheten din.
Vi er fra cyberkrimavdelingen i Ontario."
Jeg ble hverken siktet eller arrestert, men nå etterforskes jeg
for angivelige nettaktiviteter.
De tar alle datamaskinene og harddiskenhetene de finner.
Og mot slutten sier de: "Har han en Guy Fawkes-maske her?"
"Ja. Han har en Guy Fawkes-maske."
Jeg er i en lignende situasjon som Jeremy Hammond var i.
Og det er jævlig skremmende,
for Hammond satt inne i ti år.
Det ironiske med 4chan, eller noen av disse digitale stedene,
er at folk dro dit for å føle seg mindre alene,
men disse nettstedene simulerer bare fellesskap.
Det føles som om du oppfyller dine villeste fantasier, men faktisk
opplever du bare mindre og mindre av livet.
Du føler at du har alt, men du har faktisk ingenting.
Man er alene sammen.
Dette er et sted der du er rundt folk
som får øyekontakt med deg. "Hvordan går det?"
Ja, det er fint.
Når det gjelder FBI-greiene,
slapp jeg unna det, ingen siktelser eller noe sånt.
Folka jeg bodde hos da jeg reiste rundt i landet,
var folk jeg har kjent siden 90-tallet, folk jeg møtte i anime-chatterom.
Jeg hadde ikke møtt dem før jeg dro på rømmen.
Anonymous var aldri denne mytiske enhjørningen
av en organisasjon som kunne fikse alle problemene våre.
Folk trodde bare at det var det.
Never gonna run around and desert you Never gonna make you cry
Jeg tror jeg har en forståelse for hvordan noen av handlingene våre,
enten vi liker det eller ei,
har påvirket dagens situasjon.
Politiet sier han la ut et dokument som støtter rasistiske konspirasjoner.
The Guardian rapporterer at 4chan har inspirert minst tre masseskytinger,
inkludert en skyteepisode i DC forrige måned.
Det har vært en rekke falske masseskytinger med skuespillere.
Jødene vil erstatte hvite fordi de hater oss.
Gjør din egen research.
Ledere forvandles til reptiler.
De spiser alltid disse barna.
Selvsagt er det ikke falskt, ok?
Vi vet nå at hvis du bruker mye tid foran skjermen,
kan du skape en massevrangforestilling,
at virkeligheten skiller seg fra der du er.
Du kan skape noe forseggjort i sinnet ditt som er delikat og komplisert.
Det kan være veldig fascinerende,
og du kan bruke all tid på å være besatt av det.
Det kan føles like ekte som alt annet.
Men det vi gjør er å bygge disse forseggjorte, groteske fantasiene
ut av vår egen ulykkelighet.
Tiden vi er i nå handler om oss mennesker.
Og hvordan vi har begynt å forstå effekten av verktøyene vi alle bruker.
Vi utviklet oss ikke til å være online hele tiden.
Dette er noe nytt for menneskedyret.
Å finne ut hvordan vi bruker disse verktøyene,
det er det store spørsmålet for det neste århundre.
Tekst: Anya Bratberg