Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Našou silnou stránkou sú viachlasy,
máme istý rodinný mix.
Traja bratia, Brian, Dennis a Carl,
náš bratranec Mike Love a dobrý kamoš Al Jardine.
To je pre mňa rodina.
ANAHEIM, KALIFORNIA 3. JÚLA 1976
Dámy a páni,
privítajte chlapcov z južnej Kalifornie,
miláčikov Ameriky – The Beach Boys!
Toto sa mi páči. Super.
Nikto podobný nie je. Sú jediní.
Všade trhajú rekordy.
Dámy a páni, Beach Boys!
The Beach Boys predstavovali predstavovali akúsi fantáziu.
Boli čisto kalifornským zjavom.
Poznáme sa už naozaj dlho.
A sme naozaj dobrí priatelia.
Prešli sme si spolu mnohým.
To, že kapela drží už 60 rokov, je podľa mňa zázrak.
Faktom však ostáva, že sme uspeli, lebo sme boli rodina.
BEACH BOYS
Ideme na to. Poriadne sa do toho oprite.
A v tej časti pozerajte na mňa.
Dvadsaťosem.
Keď sa na to pozriem ako celok,
príbeh Beach Boys je rodinným príbehom.
BRATRANEC
Zažili sme úspechy aj pády.
Viackrát nás ako kapelu odpísali.
Keď som bol mladý, naučil som sa s rodinou spievať viachlasy.
génius stojaci za Beach Boys
Bolo to veľmi dávno.
NAJSTARŠÍ BRAT
Spomínam si na tie piesne, texty a na kopec zábavy.
Na svojich bratov som hrdý.
Skúsme to ešte raz od začiatku.
Raz, dva, raz, dva...
HAWTHORNE, KALIFORNIA
V živote som chcel robiť dve veci.
Po prvé som chcel byť psychológ.
A po druhé som chcel hrať bejzbal.
Hudba medzi mojimi cieľmi nikdy nebola.
Mama s otcom stále púšťali platne.
Pýtam sa: „Čo to je? To je super zvuk.“
OTEC
Môj otec písal piesne.
Napísal aj menší R&B hit.
Muzikantkou ale bola mama,
takže ona hrala a otec písal.
MATKA
Takže dom bol plný hudby.
Mama s otcom zbožňovali staršie veci.
Ale mňa skôr zaujímal rokenrol.
NAJMLADŠÍ BRAT
Nikdy nezabudnem, ako som sa vtedy cítil.
Akoby som bol zelektrizovaný.
Také vzrušenie som nikdy predtým nezažil.
Práve vďaka Chuckovi Berrymu som začal hrať na gitare.
Spoločensky som s Brianom veľa času netrávil.
Častejšie som býval s Carlom, lebo toho som vedel zbiť.
PROSTREDNÝ BRAT
Brian ma ovplyvnil tým, ako miloval hudbu.
Prvýkrát mi to došlo, keď...
Na zadnom sedadle v aute sme spievali trojhlasy.
A tak spolu začali traja bratia spievať.
Keď som mal asi sedem,
prisťahovali sme sa do domu na hranici medzi Inglewoodom a Hawthornom.
Oproti cez ulicu bývali Wilsonovci.
SUSED
Kým sme sa sťahovali, Carl a Dennis po nás z druhej strany ulice hádzali odpadky
a staré súčiastky.
Kričali: „Inglewood smrdí. Hawthorne je naj!“
Tak sme sa zoznámili.
Svojich rodičov som nemusel, tak som chodil k Wilsonovcom.
Dom Wilsonovcov stál v radovej zástavbe v Hawthorne.
Z garáže spravili hudobnú izbu.
BRATRANEC
Celé hodiny sme tam počúvali hudbu a spievali.
Každý rok sme sa veľmi tešili, že pôjdeme na Vianoce k Loveovcom,
lebo tí vždy robili veľkú kolednícku párty.
DOM LOVEOVCOV BALDWIN HILLS, KALIFORNIA
Ako bratranec som s Wilsonovcami vyrastal
a viachlasný spev bol vlastne ich rodinné hobby.
16 ROKOV
V obývačke sme mali koncertné krídlo, organ a harfu.
S Brianom sme si sadli, lebo medzi nami bol rozdiel len jedného roka
a páčilo sa nám veľa podobnej hudby.
Veľa doo-wopu. The Everly Brothers.
The Four Freshmen.
The Four Freshmen boli asi najlepšia štvorhlasná kapela,
aká kedy existovala.
Noty boli tesne pri sebe, takže to malo isté teplo a vibrácie.
Spievať spolu bola veľká zábava.
Brian však akoby zázrakom len podľa sluchu zistil, aké akordy Four Freshmen spievajú.
To bolo fakt ako z iného sveta.
Brian trávil celé hodiny za klavírom
a stále dookola si prechádzal aranžmány Four Freshmen.
Nikdy som sa nevzdal.
HLAS BRIANA WILSONA
Až kým som si nebol istý, že hrám presne to, čo spievali.
Spravil som tak asi 20 piesní
a z nich som sa o viachlasoch naučil všetko, čo viem.
Neskôr začal vymýšľať vlastné aranžmány.
Mňa prosil, aby som spieval s ním.
Spomínam si, že som chcel ísť von, no on vraví: „Mami, prinúť Carla spievať.“
S Brianom sme na strednej hrali futbal.
Práve tam som raz počul jeho kapelu.
Môj mozog na to mohol povedať len: „Páni!“
DOBRÝ KAMOŠ
Bol som gitarista a jeho malý kvartet ma veľmi zaujal.
Vrátane jeho brata Carla.
Brian spieval falzetom.
Došlo mi, že chcem hrať s nimi.
Stretli sme sa po promóciách.
Brian vraví: „Asi by som ťa mal predstaviť svojim bratom
a svojmu bratrancovi, lebo potrebujeme viac hlasov.“
Pozval ma k nim domov a neskutočne sme si sadli.
Boli sme ako noty na klaviatúre.
Tentokrát to proste zaspievajme prirodzene.
- Choďte naplno. - Dobre.
Al Jardine bol vlastne jediný,
kto dokázal dokonale udržať tóny a meniace sa harmónie
odvodené od Four Freshmen.
Kašli na tempo, Rytmus a to všetko, Daryl.
Nemôžeme kašľať na rytmus!
Zhromaždili sme sa okolo klavíra. Brian a jeho bratia
plus ja a jeho bratranec Mike. A to bola naša kapela.
Prvá vec, čo sme sa naučili,
bola pieseň „Their Hearts Were Full of Spring“.
Brian nádherne spieval vysoký part.
A ja som spieval basový.
A Carl s Alom Jardineom dotvárali výborný mix.
Nebolo to len o notách. Bolo to o tom mixe.
Potlačíte vlastnú individualitu, aby ste stvorili skupinovú harmóniu.
Potom sme si povedali: „Bacha na nás.
Tie viachlasy nám fakt idú.“
A potom sme sa akosi vybrali opačným smerom.
S Carlom sme sa vídali každý deň po škole.
Počúvali sme veľa vtedajšieho surf rocku.
The Ventures.
The Marketts.
Dick Dale.
Decká v aulách na stredných pozerali surferské filmy.
A túto hudbu tam používali v pozadí.
V južnej Kalifornii bolo surfovanie fakt dôležité.
Mali vlastný spôsob obliekania, vlastný spôsob reči.
Špecifické správanie.
Všetci sme surfovať skúšali,
ale akosi nám to nikdy príliš nešlo.
Šiel som si zasurfovať na mólo Manhattan Beach.
V ten deň tam bola divočina. Fakt veľké vlny!
A ja som hneď na začiatku stratil dosku.
A skoro som sa utopil. Brian bol na tom podobne.
Raz som to skúsil a doska mi takto tesne minula hlavu.
Hneď ma to prešlo.
Boli sme suchozemské krysy, ale Dennis bol pravý opak.
Surfovanie ma bavilo.
Flákal som školu,
utekal na pláž.
Oceán milujem.
Raz sme s Dennisom šli na pláž...
HLAS MIKA LOVEA
...a keď sme sa vrátili k Wilsonovcom, Dennis sa Briana opýtal:
„Čo keby sme napísali nejaký text o surfovaní?“
V tom čase bola surferská hudba najmä inštrumentálna.
Boli to inštrumentálne kapely.
Tak som šiel za Brianom a vymysleli sme...
Prvýkrát sme skúšali ako Beach Boys, keď boli moji rodičia...
HLAS CARLA WILSONA
...pracovne v Mexico City.
Nechali nám 200 babiek na jedlo.
Peniaze nám došli okamžite.
Vravím: „Brian, nemôžeme tu len tak sedieť a spievať.
Musíme si požičať nástroje.“
„Moja mama, Virgina, by nám mohla pomôcť...“
MATKA ALA JARDINEA
„...ak sa jej budeme páčiť.“
Zaspievali sme „Their Hearts Were Full of Spring“.
Vedeli sme, že nám ide.
Očarili sme ju.
Dala nám 300 dolárov na požičanie výbavy
a povedala: „Len do toho!“
Mám zimomriavky, keď si na to spomeniem.
Zapni monitor.
Prvá nahrávka Surfin' a skúška
Hej, mrháš páskou.
Hlavy hore a pozerajte na mikrofón.
Murry a Audree boli preč len dva či tri týždne,
ale to z nás už bola kapela.
Vraví: „Nedali sme vám tie peniaze na jedlo?
Čo to tu robíte?“
Zahrali sme mu a on na to: „To sa mi páči!“
To môj strýko Murry nás dostal do štúdia.
Okej, chlapci. Nahrávame. „Surfin'“ po prvé.
NAHRÁVANIE SURFIN
Na prvom nahrávaní hral Al na akustickej base.
Ja na gitare.
Brian hral ceruzkou na bubon.
A Michael spieval.
Hovorili sme si The Pendletones.
Tak sa volali košele, čo vtedy nosili surferi.
A potom niekto z vydavateľstva povedal: „Vaša pieseň sa volá ,Surfin'‘.
Čo tak The Beach Boys?“
Veľmi sa nám to nepáčilo.
A aj tak nám to ostalo.
„Surfin'“ sme vydali cez malé, nezávislé vydavateľstvo.
A o mesiac sme ho počuli v rádiu.
Existovala jedna stanica, ktorá púšťala asi štyri premiéry týždenne.
A tá pieseň, ktorú si ľudia najviac pýtali, vyhrala súťaž.
Nuž, my sme boli veľká rodina.
Zrazu vravia: „Výberom týždňa sa stáva ,Surfin'‘ od The Beach Boys!“
Skoro sme zošaleli.
„Surfin'“ v LA vyskočilo na druhé miesto a nám začali ponúkať koncerty.
Prvý koncert sme hrali na Silvestra.
Pomedzi to
sa Dennis celkom úspešne učil hrať na bicie.
Urobil na mňa dojem.
Celé to začalo tak rýchlo,
že sme nemali čas rozmýšľať, čo sa vlastne deje.
Boli sme na ceste niekam a ani sme to nevedeli.
Mali sme hit. V LA sme boli v top 10 a boli sme strašne nadšení.
Ale ja som nevedel, čo si myslieť.
Musím dokončiť školu. To som si hovoril.
Môj brat je právnik.
Môj otec má magistra z podnikania a moja mama je...
Všetci mali tituly.
Chvíľu som sa cítil taký stratený.
A tak som z kapely odišiel dokončiť školu.
To bol jediný raz, čo sa na mňa Brian nahneval.
Nebol som v kapele, ale motal som sa okolo nich.
Mal som asi 12.
S Carlom sme každý deň po škole hrávali na gitare.
Vyvíjali sme svoj vlastný štýl.
A Brian si to všimol.
A tak zrazu...
SUSED
ČLEN KAPELY
...zo mňa bol člen kapely.
HOLLYWOOD, KALIFORNIA
Keď sa „Surfin'“ stalo hitom, Brian zatúžil po kariére hudobníka.
A tak môj otec predal podnik, dal všetko bokom
a vybral sa nám zháňať vydavateľa.
Obišiel všetky vydavateľstvá v Hollywoode.
Všetky do jedného nás odmietli.
Napokon sa k našej páske dostal chlapík menom Nick Venet,
ktorý pracoval v Capitol Records.
Mali demo „Surfin' Safari“.
UMELCI A REPERTOÁR/PRODUCENT
Tu a tam vznikne nahrávka, o ktorej viete, že bude hitom.
A on vraví: „Božemôj. Veď to sú samé pecky!“
Podpísali nás Capitol Records, čo bola veľká vec.
Mali tam veľké mená.
Mali The Four Freshmen, Franka Sinatru, Nata Kinga Colea.
Vravím: „Končím s výškou.“
A moji bratia: „Končíme so strednou.“
Vykašľali sme sa na ne!
Bol som jediný, kto nepotreboval súdne povolenie.
Mal som 21, všetci ostatní boli o dosť mladší.
A Capitol Records nás okamžite dostali do štúdia.
ŠTÚDIO – SURFIN SAFARI JÚL 1962
Hej, Dennis. Nezabudni na tú poslednú slohu.
Prvýkrát sme nahrávali v pivnici Capitol Records.
Ideme. 38221.
Zo začiatku toho na nás bolo fakt dosť veľa.
Celý ten proces nahrávania.
Trochu sa ponáhľame.
Ideme prirýchlo. Spomaľme trochu.
Chyť si to na base. Nájdi ten groove.
Ideme. 38221.
Brianove geniálne viachlasy, ja s Carlom sme hrali garážové gitary.
Ľudia predtým nič také nepočuli.
Tak fajn. Prvý pokus.
Murry bol náš manažér. Propagovanie mu fakt išlo.
OTEC, MANAŽÉR
Deckám na parkovisku rozdával obrázky.
Propagoval nás, ako sa len dalo.
Už sú tu a zahrajú nám svoj nový hit. The Beach Boys a „Surfin' Safari“.
V Los Angeles som vyrástol, ale s plážovou kultúrou som sa nikdy nestotožnil.
A keď som prvýkrát počul Beach Boys...
HISTORIK KULTÚRY – HUDOBNÝ KRITIK
...inštinktívne som ich odmietol.
Boli súčasťou marketingu kultúry, s ktorou som nechcel nič mať.
Výber piesní, spôsob, akým fotili obaly albumov.
Bol to vyfabrikovaný imidž.
A práve ten imidž juhokalifornského blonďavého belocha tínedžera
sa uchytil.
PRVÉ ÚČINKOVANIE V CELOŠTÁTNEJ TV
Ale čím viac ste ich nahrávky počúvali, tým viac bolo jasné,
že to nie je o tom.
Nekončili pri surfovaní.
Podieľali sa na tvorení kalifornského sna.
Vyrastal som v Detroite. V zime som roznášal noviny.
Aj do školy som v zime chodil pešo.
A cez víkendy som chodil na filmy ako Beach Blanket Bingo.
Takže som vedel, že sú aj teplejšie miesta.
PRODUCENT, HUDOBNÍK
Najlepšou reklamou na kalifornský sen
však boli Beach Boys.
Vďaka nim som strašne chcel ísť tam, kde majú autá,
baby v bikinách a surfy.
A slnko a teplo.
Vážne som pri tom chcel byť.
Vyrastal som vo veľmi nábožnom dome,
takže som smel počúvať takmer výlučne gospelovú hudbu.
Mame však nevadilo, keď som pustil The Beach Boys...
SPEVÁK, AUTOR, PRODUCENT
...lebo podľa nej boli pozitívni.
Bola to pre mňa veľká vec, pretože som už od detstva túžil
z Oklahomy vypadnúť.
Myslím, že pre nás vo vnútrozemských štátoch uprostred krajiny
to bolo ešte lákavejšie, lebo to bolo priam exotické.
Bol to exotický zvuk.
Ich hudba vás niekam vezme.
Pustíte si „Surfin' U.S.A.“
a váš mozog to prenesie do slnečnej južnej Kalifornie.
Ameriku zasiahli ako veľká vlna.
Predávali istý imidž a ich hudba bola živá a vzrušujúca.
Ľudia po celom svete počúvali Beach Boys.
Zrazu som si hovoril: „Fúha, možno som nemal odísť.“
A potom zvoní telefón.
Brian bol zúfalý. Vraví: „Nedokážem to.
Musíš sa vrátiť do kapely.“
Briana turné nebavili,
lebo chcel sedieť doma a písať a nahrávať.
Len na mňa sa Brian mohol obrátiť, lebo som vedel všetky party.
Napadlo mi: „Chalani ma potrebujú.
Tá hudba mi chýba.“
Vravím: „Dobre, Brian.
Som späť.“
Hneď na ďalší deň sme boli na turné.
Spomínam si na príchod k Lake Minnetonka.
Ľudia sa tak snažili dostať dnu, že rozbíjali okná.
A to ešte na ceste bola dvoj- či trojkilometrová kolóna áut.
Spomínam si, že tam prvýkrát kvičali dievčatá.
Mysleli sme si, že horí.
Obzerali sme sa.
Všetci sme si to užívali.
A Brian medzitým ostal doma a robil, čo chcel.
Písal fakt veľa piesní.
A keďže sme boli na turné,
nebol som jediný, kto s ním vtedy písal.
Spolupracoval s ďalšími autormi.
Ja som si turné užíval. Bola to zábava.
Ale Murry ako manažér turné zábavný nebol.
Murry mal na našom úspechu veľký podiel.
Ale začínal sa nám miešať do hudby.
Rozhodne nás kritizoval.
Vravel, že nevieme, čo robíme.
Chceli sme mať istý zvuk,
ale on chcel niečo iné.
Bol schopný vyliezť na pódium a prestaviť mi zosík.
Jasné, že som si ho potom prestavil späť.
Občas ma zavolal k sebe a zdrbal ma, že sa na pódiu neusmievam
alebo že na gitare nemám dosť výšok.
Nakoniec ma skrátka vytočil, lebo na mňa kričal,
tak som povedal, že končím.
A Murry na to: „Počuli ste to? V kapele skončil.“
Murryho som mal veľmi rád, ale toto nebolo fér.
Mal som 15 a bol som arogantný. Čo sa dalo čakať?
Takže po štyroch albumoch s Beach Boys bol koniec.
Briana to naštvalo, lebo vedel, aké to bude mať následky.
Keby som odišiel, musel by viac koncertovať on.
Keď som bola na strednej,
kamoška mi povedala, že pozná Beach Boys.
BÝVALÁ RIADITEĽKA
A či nechcem ísť na ich koncert.
Vyrástla som v západnom Hollywoode.
Bola tam jedna kaviareň menom Pandora's Box.
Sedeli sme v prvom rade.
Brian na mňa pozrel a opýtal sa:
„Môžem si dať z tvojej horúcej čokolády?“
Dala som mu ju. Keď mi ju vracal,
vyliala sa na mňa.
Bolo to vtipné.
Onedlho som už s Brianom chodila.
Mal úžasnú osobnosť.
Bola s ním hrozná zábava.
Ale hudbu bral veľmi intelektuálne.
Ja som v tom čase
spievala so sesternicou Ginger a sestrou Diane.
Začali sme s Brianom pre Capitol robiť nahrávky.
Hudba bola náš život.
Bola všetkým.
Brian mi vravel, že chce byť doma a nahrávať,
písať a tak.
Ostatní to veľmi nechápali,
lebo ich koncertovanie vážne bavilo.
Briana však vôbec.
Skúšal som pracovať s ľuďmi. A aj to dokážem.
Len je to ťažšie.
Ale keď som sám, môžem rozmýšľať.
Viem dať niečo dokopy.
Hudba je veľmi liečivá.
Dodá mi pokoj,
aby som mohol tvoriť či robiť, čo mám.
S Brianom som pracoval.
Najľahšie sa s ním rozpráva jazykom hudby.
Tak sa k nemu dostanete.
Je to tajný jazyk.
Myslím, že Mike Brianovej zložitosti rozumel.
Brian mal na hudbu skrátka nadanie,
no ja som bol skôr na texty a koncepty.
Takže to bolo veľmi dobré partnerstvo.
Niekto by ho mohol kritizovať za to, že boli tie rané skladby také jednoduché.
Ale podľa mňa je to pozitívne.
Skladby o zábave a láske či neopätovanej láske.
Dokonalá hudba pre tínedžera.
Rozumeli tomu. Vedeli sa do toho vžiť.
Cítili to.
Práve vďaka jednoduchosti sme sa rozbehli.
S Brianovou úžasnou schopnosťou písať melódie
a Mikovými šikovnými textami
sme našli dokonalý vzorec.
Ale keď sme vychádzali na pódium,
hlavným spevákom bol Mike.
Tú postavu si vymyslel celkom rýchlo.
Myslím, že Brian bol vlastne melancholický.
Tak som jeho melanchóliu doplnil svojou veselosťou.
Chalani milovali, aký bol Mike vtipný.
Vážne jeden druhého nabíjali energiou.
A podľa Briana bol Mike najlepší frontman na svete.
Vždy som mal radšej živú hudbu než štúdiovú.
V štúdiu nemáte žiadnu spätnú väzbu.
Ale naživo hneď vidíte, aký má vaša hudba na ľudí vplyv.
Je to také pozitívne. Toľko radosti.
Beach Boys sa do popkultúrneho povedomia
dostali pomocou mytológie surfovania a kalifornského životného štýlu.
V mnohých mladých to prebralo fantáziu.
Tí z nás, čo žili v severnej Kalifornii,
zvykli mať na Los Angeles vyhranený názor.
Ale oni to prekonali práve preto, že mali Briana Wilsona.
Veľmi ma ohúril ako remeselník...
Brian je vodca kapely a skladateľ
...aj ako producent.
No akokoľvek mňa ovplyvnila Brianova hudba,
Briana rovnako ovplyvnili úžasné skladby, ktoré sa vtedy hrávali v rádiu.
Phil Spector má 25 rokov.
HUDOBNÝ PRODUCENT
Vlastní miliónové nahrávacie spoločnosti a vydavateľstvá.
Desiatky hitov, ktoré vydal,
naznačujú, že Spector dobre pozná tínedžerské túžby.
Bol pre vás Spector veľkou inšpiráciou?
Žartujete?
On bol... Bol legenda.
Bol som v aute s priateľkou. Zrazu v rádiu ohlásili,
že idú hrať „Be My Baby“ od The Ronettes.
Keď počul „Be My Baby“, začal to púšťať každý deň.
Šla som sa z toho zblázniť.
Hudba Phila Spectora bola neuveriteľná.
Vedel zmixovať, ja neviem, 25 nástrojov?
Zmixoval ich do jediného zvuku, do takzvanej steny zvuku.
Chytilo ma to za srdce.
Keď Brian počul „Be My Baby“,
povedal: „Tú kapelu potrebujem. Sú tí praví.“
Na „Be My Baby“ som hral
so skupinou štúdiových muzikantov menom The Wrecking Crew.
To my sme boli kapela, čo nahrávala všetky tie hity.
Pred nami väčšina štúdiových muzikantov chodila v oblekoch
a nikto nefajčil.
A potom sme prišli my. Všetci vtipkovali, boli v pohode.
Vravelo sa, že zničíme celý biznis.
Phil Spector nechal troch klávesákov hrať ten istý part.
Piatich gitaristov. Troch basákov.
Všetkých chytali všetky mikrofóny.
A on z toho spravil taký monolitický zvuk.
Nevedel som poriadne rozmýšľať ako producent,
kým som dôkladne nepreštudoval prácu Phila Spectora.
Vďaka nemu som tomu celému začal rozumieť.
Ide o celkový zvuk.
Ide o to, čo ľudia zažijú a budú počuť
za tie dve a pol minúty.
Brian veľmi túžil produkovať vlastné nahrávky,
čo bol vtedy veľký krok.
Capitol Records tomu veľmi odolávali.
Neboli si istí, či na to naozaj má.
Keď ste mali v tom čase 21, musel byť s vami v miestnosti niekto dospelý.
Všetko malo svoj systém.
Ľudia z Capitolu tam chceli svojho človeka,
tak nám ako producenta pridelili Nicka Veneta.
Neboli sme s tým spokojní.
Najmä Brian.
Veľa toho nenarobil, akurát, čo povedal:
„Okej, chlapci, prvý pokus a...“ Chápete?
Tri nahrávacie štúdiá vo veži
sú najmodernejšie na svete.
Chceli, aby sme používali ich štúdio,
ale nám sa zvuk vo veži veľmi nepáčil.
Viac sa mi páčilo štúdio Western Recorders na Sunset Boulevarde.
A tak môj otec Capitolu povedal, že odchádzame.
Spomínam si, že sa Murry s Capitolom hádal celých päť mesiacov.
HLAS AUDREE WILSONOVEJ
Počula som, ako kričal. Ale nakoniec dosiahol svoje.
Keby nebol s kapelou rodina,
pravdepodobne by som tie hádky prežil.
HLAS NICKA VENETA
Ale keďže boli pokrvní príbuzní,
vždy, keď som mu povedal, že sa mýli,
celá kapela to vzala ako útok na ich rodinu.
A odvtedy sme si nahrávky produkovali sami.
Produkcia: Brian Wilson
Vyrastala som v Kansas City.
Moja stará mama kupovala v sekáči staré platne.
SPEVÁČKA A SKLADATEĽKA, HEREČKA
Spomínam si, ako som videla Beach Boys. Hovorím si: „A čo je toto?“
Keď som začala písať piesne,
začala som aj vážne počúvať Beach Boys,
lebo som bola posadnutá viachlasmi.
Vážne na nich vidno, aké je,
keď každý pozná svoju úlohu.
Na tých jednotlivcoch a na tom, ako spolu ladili, naozaj niečo je.
Všetci tam patria.
Keď niektorého z nich vymeníte,
nedosiahnete rovnaký zvuk ani pocit.
Na nahrávanie „Don't Worry Baby“ si spomínam.
Vravím si: „Došľaka, to je krása.“
Bola to pre nás revolučná vec.
Aj pre Briana.
Presne vedel, čo chce.
Rýchlo sa učil, ako byť producentom.
No prekážkou začínal byť jeho otec.
NAHRÁVANIE SHUT DOWN ČÍSLO 2
Sadni si rovno, Carl, a môžeš hrať.
- Ležíš tam. - Je to zapnuté.
Je ťažké manažovať svojich synov, takže netuším,
ako sa dá s nimi aj cestovať a manažovať ich na turné,
manažovať ich všeobecne... Bolo to veľmi ťažké.
Prišiel na koncert
a hovoril Brianovi, že nemá na base používať zvuk, čo by chcel.
Zo zadnej strany sály nám dával signály.
Mal pri sebe baterku.
Keď si ňou zospodu svietil na tvár, vyzeral ako Boris Karloff.
Boli sme mladí chalani v rockovej kapele, čo chcú mať istý zvuk.
A potom tam bol jeden otec.
Doslova robil takto. Robil také T ako výšky.
Výšky hore. A hlavy dole. Aj to často hovorieval.
Čo je? Zdá sa ti, že zarábaš priveľa?
- Spievajte od srdca. Poďme. - Okej.
Keď niečo spravili nesprávne, dával im pokuty.
Ak niekto zanadával, dával im pokuty.
Bolo to strašne hlúpe.
Brian vždy túžil po otcovom uznaní.
Ale došlo to do stavu, keď fakt nechcel, aby mu Murry hovoril, čo má robiť,
lebo Murry robil hudbu z 30. a 40. rokov.
Brian vravel: „Je taký staromódny. Neznesiem to.“
Chlapci skrátka neboli šťastní.
A ani Murry nebol šťastný. Väčšinou bol deprimovaný.
SYDNEY, AUSTRÁLIA
Šli sme na turné do Austrálie.
To bol asi bod zlomu.
Veľa sme sa s ním tam hádali.
Nakoniec sme povedali: „Už to s tebou nezvládame.
Musíme si nájsť nového manažéra.“
Rozhodli sme o tom s Brianom. Murry prebral vydávanie.
Už však nebol naším manažérom.
Murry ich od začiatku ochraňoval.
Keby tam nebol a nechránil ich,
nemyslím si, že by to dotiahli až tam, kde sú.
Vlastne som si tým istá.
Takže mu to veľmi ublížilo.
- Bolo to preňho traumatické. - Hrozné.
Strašne ho to ranilo.
Jeho prepustenie znášala zle aj Audree,
lebo si na nej často vylieval zlosť.
„Bola si na nich príliš mäkká,“ a také veci.
Chcela som, aby sa vždy zlepšovali.
Aby boli silnejší.
Aby boli čestní.
Toho sa ale napočúvali.
Bratov som sa nikdy nebál.
Otca zato veru áno, to vám poviem.
V pohode mi strelil, ak som neumyl riady.
Báli ste sa ho obaja?
- Občas býval extrémne... - Záležalo, čím vás práve bil, viete?
Na Carla používal malú a tenkú dosku. Na mňa veľkú.
Carl bol to malé dieťa.
A Brian... „Brian je iný, Dennis.“
A povedal: „Ty to vydržíš.“ Bum!
Bol k nim veľmi násilný
a myslím, že to jeho synom spôsobilo problémy so sebadôverou.
Na Brianovi sa to prejavilo inak než na Carlovi.
V tom sa vyvinula veľmi rezervovaná osobnosť.
A Dennis bol rebel.
Keď dorástol do Beach Boys,
poviem vám, bol ako motorová myš.
Hotová motorová myš.
V istom zmysle bol Dennis najviac na očiach.
Bol to sex symbol našej kapely.
Nie vždy sa to znášalo ľahko.
Veď viete. „Ideme na pódium! Pozor! Uhnite, my chceme Dennisa.
Uhneš sa s tou basou, Brian?“
Dennis hral na bicích veľmi svojským spôsobom.
Myslím, že tým vylepšil mnohé z albumov.
Bol veľmi energický. Dával do toho silu.
Bol to pravý „beach boy“. Surfoval.
Robil to, o čom sme spievali.
Problém ale bol, že bol radšej vo vode než v štúdiu.
Dennis mal autá a baby. Veď viete, všetko okolo toho.
Užíval si to, kým je.
Sme Beach Boys a chceme poďakovať ľuďom z...
NOVÝ ZÉLAND
Mali sme turné na Novom Zélande.
Robili sme pár spotov pre miestne rádio
a DJ hovorí: „Ameriku valcuje nová kapela z Anglicka.“
A my na to: „Nevadí, čo už.“
Na Kennedyho letisku v New Yorku víta 3 000 kričiacich tínedžerov
kapelu The Beatles.
Táto rokenrolová kapela prevzala žezlo
popularity medzi mladšími ľuďmi.
Prvýkrát som ich počul v The Ed Sullivan Show.
Šialené.
Dosť som žiarlil, to si pamätám.
Dámy a páni, The Beatles. Privítajte ich!
Boli sme na konci sveta
a oni boli v The Ed Sullivan Show.
Dosť nás to zaskočilo.
Zrazilo nám to hrebienok, lebo tak pred rokom sme boli na vrchole my.
Bol som v rovnakom úžase ako všetci.
Nechápal som, ako sa to môže stať.
The Beatles.
Hudba, čo robili...
Napríklad „I Wanna Hold Your Hand“ nebola taká dobrá.
Ale všetci pri tom jačali.
Predávali imidž, rovnako ako my, ale mali iný prístup.
Boli trochu nedokonalí. My sme to brali tak vážne.
U nás muselo všetko perfektne sedieť.
My sme boli speváci. Oni boli hráči. Tak som to videl.
Mali skrátka energiu na inej úrovni.
Bola to pre nás facka.
Dostali sme facku aj v štúdiu.
Začali sme strihať
a vraveli si: „Beatles neriešme.
Spravíme to po svojom. Neriešme ich.“
Privítajte The Beach Boys!
Hudobný biznis je plný konkurencie.
Vždy bol a vždy bude.
Vždy dúfate, že vaša pieseň bude jednotka,
ale tej konkurencie je priveľa.
Štyria chlapci z Liverpoolu zasa letia
sprevádzaní krikom tisícok fanúšikov.
Vydali sme skladbu, Brian si ju vypočul a spravil vlastnú.
HLAS PAULA MCCARTNEYHO
Vznikla medzi nami akási rivalita.
Vždy sme sa snažili navzájom prekonať.
Tu sú The Beach Boys!
PRVÝ SINGEL NA VRCHOLE REBRÍČKA
Na západnom pobreží Ameriky vznikol nový zvuk.
Surferský zvuk. Mimoriadne tam letí.
Dosť veľký úspech má aj u nás.
Zahrajú nám svoj veľký hit...
PRVÉ VYSTÚPENIE V EURÓPSKEJ TV
...„I Get Around“.
- Mike Love. - Brian Wilson.
Paul, Ringo.
Spoznajte Beach Boys SPOZNAJTE BEATLES!
Beach Boys nestíhajú BEATLES DOBÝVAJÚ!
Súperí s nami veľa kapiel a ja to rozhodne cítim.
Beach Boys Dobiehajú Beatles
OKTÓBER 1964
Skoro každý vás pozná,
ale predstavíte sa nám pre tých, čo možno nie?
- Al Jardine. - Vďaka, Al.
- Dennis Wilson. - Vďaka.
Brian Wilson.
- Carl Wilson. - Mike Love.
Myslím, že... Čo sa stalo?
Tu si.
Bolo to úžasné, lebo máte hit za hitom.
Kto určuje, čo bude ďalej, Brian?
Asi ja. Neviem.
Ja piesne píšem a produkujem ich, takže na to mám vplyv.
Máte...
Čím bol starší, tým viac toho naňho bolo.
Lebo Brian vedel písať.
Vedel aranžovať.
Vedel spievať.
Vedel hrať na nástrojoch.
Vedel robiť všetko.
Ale ostatné časti života preňho boli ťažké.
Byť na turné znamená neustále zmeny.
Skrátka na to nebol stavaný.
Bol to skôr domased.
Vyberá si to daň na vašom tele, na rodine, na duševnom zdraví,
na fyzickom zdraví...
Nie je to prirodzené.
A ak ste čo i len trochu domased, zničí vás to.
Spomínam si, ako v jedno ráno plakal.
Vravel: „Ja to už nevydržím.“
V decembri 1964 sme leteli do Houstonu
a on sa v lietadle psychicky zrútil.
Sedeli sme vedľa seba.
Strašne som sa o brata bál.
Vidieť svojho brata takého vystrašeného...
Kým sme pristáli, bol rozhodnutý ísť domov.
Boli sme už svoji, ale sranda je, že nezavolal mne.
Zavolal svojej mame.
A šiel k nim domov.
Na ďalší deň už bol v pohode.
Ale povedal mi: „Už to nezvládnem, Mar.
Nevydržím to.“
Keď sme sa v 1964 vrátili z turné, skončil som.
Povedal som, že ostanem doma a budem im písať hudbu,
a na turné môžu chodiť oni. Nesúhlasili.
Michaela to veľmi zobralo. V očiach mal slzy.
Nebolo príjemné to riešiť, ale ako bratranec či kamarát som vedel,
že nemá robiť niečo, čo naozaj nechce,
alebo čo nevie robiť bez toho, aby si ublížil.
Takže sme sa dohodli, že na turné chodiť nebude
a že sa sústredí na nahrávanie.
Šiesty pokus.
Myšlienka bola, že Brian bude mať pripravené skladby,
ktoré potom naspievame.
Takže by sme len prišli domov a nahrali spev.
Mali sme fakt dosť práce. A tak najal The Wrecking Crew.
To je pre producenta vážne desivé.
Hlavne, keď tam máte The Wrecking Crew.
Hovoríte si, že každý je tu lepší muzikant než ja.
Všetci sme boli o 12 či 15 rokov starší než Brian.
Vraveli sme si, že je to fajn džob. Veď viete, Capitol Records.
V Brianovi bolo ale od začiatku niečo výnimočné.
Pre jeho veci sme si nemuseli vymýšľať toľko vlastného
ako pre ostatné kapely.
Nosil nám napísané party.
Neboli napísané príliš dobre,
takže som tušila, že nemá formálne vzdelanie,
ale iné kapely nerobili ani to.
Brian nás akosi vedel manažovať.
Vedel, čo chce.
Skrátka nám velil.
Tak. Bol šéf.
Nemohol som uveriť tomu, o koľko lepšie je skladanie,
keď som zrazu mal čas.
Konečne som nemal pocit, že som do toho nejak neprirodzene tlačený.
Stále sme však potrebovali náhradného Beach Boya.
Glen Campbell bol súčasťou Wrecking Crew.
Tak nám napadlo, prečo sa neozvať jemu.
Pýtam sa: „A čo mám robiť?“ On na to: „Hrať na base. Spievať vysoké party.“
Nepoznal som všetky texty, ale napriek tomu to celkom šlo.
Bol to štúdiový muzikant.
Netušil, o čom je sláva.
A zrazu vyjde zo šatne
a na smrť ho vydesí stádo dievčat.
Chcel som sa vrátiť do auta
a zrazu sa na mňa valila kopa jačiacich tínedžerov.
Strhli zo mňa košeľu a vytrhli aj pár vlasov.
Bolo to fakt divné.
Od toho dňa som bol v aute prvý, verte mi.
Boli sme radi, že má Brian Wrecking Crew.
Tak sme si po tridsaťdňovom turné
mohli aspoň trošku oddýchnuť.
Boli sme vyčerpaní.
Už môžem. Prepáč, Brian.
Zvuk môže byť?
Carl s nami hrával dosť často.
- Raz, dva, tri. - Ale bol jediný.
Bol som z nich unesený.
A bolo to aj super,
lebo v raných časoch sme oveľa viac cvičili.
Ale vtedy sa to už menilo na také experimentálne nahrávanie,
metódu pokus-omyl.
Veci sa vyvíjali veľmi organicky.
Byť pri tom bolo úžasné.
Carl bol veľmi muzikálny.
Bol to náš sólový gitarista, pravdaže,
a ešte mal aj anjelský hlas.
Carl bol ten milý. A nesmelý.
Ale mal srdce zo zlata.
V Beach Boys sa stal lepidlom.
Moja úloha v kapele bola vždy podporná.
Počas rokov sa však menila.
Vyvíjali sme sa, Brian prestal koncertovať,
tak sa zo mňa akosi stal líder.
Z Beach Boys sa v podstate stali dve kapely.
Tá, čo nahrávala, a tá, čo koncertovala.
Brian bol šťastný ako blcha.
Nemusel byť stále pod tlakom.
Keď mi najbližšie volal, nevedel sa dočkať, kedy prídeme domov,
aby sme mohli ísť do štúdia a nahrávať album.
ŠTÚDIO – HELP ME RHONDA FEBRUÁR 1965
- Čo je? - Spievame to spolu?
Neviem.
Šli sme do štúdia nahrávať spev pre „Help me, Rhonda“.
Nevedel som si poradiť s jednou časťou.
Al, tá synkopa ti riadne ušla.
- Poďme na to. - Ešte raz.
Jasné, v pohode.
Uvoľnite sa a buďte šťastní.
Prišiel Murry a chcel nás produkovať.
Atmosfére to určite nepomohlo.
- Chápeš? - Chápem, Murry.
Smeješ sa, ale vieš, čo myslím.
- Jasné. - Trošku to odsaď.
Bol opitý.
A Brian bol v štúdiu majster, jasné?
Pusti mi to, Chuck.
Nespievaj. Nechaj to zaspievať jeho.
Mám odísť, Brian?
Nie, len ho to nechaj zaspievať.
- S mamou môžeme odísť. - Fakt si sa opil?
Obaja sa mi snažili robiť producenta.
Celkom sa na tom povadili.
Skoro sa za to cítim zodpovedný,
ale čo už. Neviem.
- Stíš to, Chuck. - Aj ja som génius, Brian.
Poďme na to.
Stíš mu to.
Murry na Briana žiarlil.
Najprv mi to nedošlo.
Ale keď hej, dosť ma to šokovalo.
Brian, zabudni na to, kto si, dobre?
- Poďme na to. - Rozmýšľaj nad tým, kto si ty.
Murry strašne túžil písať piesne a byť známy.
- Ideme? - Zarobíte veľa peňazí
a zrazu máte pocit, že zo všetkého spravíte hit.
- Brian... - Niečo sa ťa opýtam.
No tak.
Nechcem začínať... Len chcem, aby to bolo nahrané.
Nie, už nikdy vám nepomôžem mixovať piesne.
- Prečo? - Keď sa stanete takí slávni,
že neviete spievať od srdca, idete z kopca.
- Z kopca? - Z kopca!
Synak. Prepáč, synak.
Dvadsaťdva rokov som ťa chránil, ale už nemôžem,
keď odmietaš počúvať inteligentného chlapa.
Už odchádzaš?
Ak chcete bojovať o úspech, pôjdem do toho naplno.
Nie, to nechceme.
- Myslíte, že ste za vodou? - Nie.
S Chuckom sme robili hit za hitom
každých 30 minút. Vám to trvá päť hodín.
- Časy sa menia. - Vieš prečo?
- Lebo myslíte, že máte imidž. - Časy sa menia.
Nezabúdaj.
Časy sa menia.
Draho sme zaplatili za lekciu o tom,
že slabosť mier neprináša.
A práve táto lekcia nás dostala do Vietnamu.
Kultúra sa v mnohom menila.
Psychedelický zážitok je cestou
do nespočetných galaxií vášho vlastného mozgu.
Opakované užívanie LSD môže trvalo zmeniť fungovanie mozgu.
Štart.
Cítim sa úžasne!
Pochod slobody zo Selmy do Montgomery konečne začal.
Polovica 60. rokov bola hudobne veľmi bohatá.
Krásne sa to otvorilo.
A v ľuďoch sa začalo preberať vedomie.
Spoločnosť už nechcela status quo zachovať len preto, aby bol.
Boli sme na turné a prišli sme domov.
HLAS ALA JARDINEA
Zachytili sme náznaky, že Brian užíva nejaké halucinogény.
LSD a tak. Vtedy to robilo veľa autorov.
Asi 20-krát ma previezol dookola po parkovisku.
Celý čas vysvetľoval, aký úžasný trip za sebou má.
Hej, bral som LSD. Bol to úplne iný svet.
Zrazu pochopíte, čo ste, čo dokážete a čo nie.
A naučíte sa tomu čeliť.
Čoskoro sa menila aj hudba. Vyvíjala sa.
Ideme na to. Už je to fakt dobré. Pokus 43.
Brian tie aranžmány počul v hlave.
Ktovie, odkiaľ prišli?
Ktovie, čo skladateľ počuje?
Väčšinou sú skladatelia ľudia, čo veľa študovali.
Presne vedia, ako tie noty poukladať.
Brian nám to zvykol vysvetľovať.
Celé tajomstvo je, že ak spravíme...
Ak tam dáme ten dôraz, hej?
Išlo o to, aby sme sa naladili na to, čo hovorí, a hrali, čo chcel.
S Brianom sme sa cítili trochu viac doma.
Vedel, že sme džezoví muzikanti.
Po Philovi Spectorovi zdedil to, že využil tie tri či štyri hodiny
na jednu celú pesničku.
Na iných nahrávkach
sme za ten čas spravili aj tri či štyri veci.
Veľký rozdiel medzi Philom a Brianom bol, že Brian stále vymýšľal.
Stále niečo prepisoval.
My sme síce nevedeli, kam to smeruje, ale on áno.
A ak ste kreatívni, nechal vás tvoriť
a vedel, ako to použiť.
Na to treba veľký talent.
Prepáčte, ale to bolo mizerné. Fakt nič moc.
Mizerné, Carol.
Vážime si vašu podporu. Tak snáď o týždeň.
Medzitým je tu finále Shindig! s Glenom Campbellom. Nech sa páči.
Ďakujem.
Glen Campbell už v tom čase mal vlastné hity.
Na turné s nami už chodiť nemohol.
Zavolal mi Mike. Vraví: „Ty robíš s hudobníkmi.“
PRODUCENT, HUDOBNÍK
„Nepoznáš niekoho, kto by mohol cez víkend zaskočiť Glena?“
Zavolal som asi desiatim ľuďom.
Potom mu vravím: „Neviem nikoho zohnať,
ale prisahám, že ešte stíham
vziať klávesy, utekať na letisko
a cez víkend vám pomôžem ja.“
A tak to začalo.
Jedna z mojich prvých spomienok naňho je,
ako som vošiel do jeho izby a on sa učil hrať na base,
aby na nej mohol vystupovať.
Dovtedy hral len na klávesoch.
Môj sen bol zarábať 250 dolárov týždenne.
Vravím si: „Fíha.“
Zavolal mi Carl a pýta sa: „Neprišiel by si ešte?“
Hral som s nimi dva týždne.
Carl vraví: „Napíšeme ti šek. Koľko chceš?“
Dvestopäťdesiat dolárov.
Prišiel mi šek na tri tisícky, lebo on si myslel, že to malo byť za deň.
Vravím si: „Fajn.“
A tak som sa dostal do kapely.
Môj najlepší kamoš bol Terry Melcher.
PRODUCENT, SPEVÁK, AUTOR
Terry mi volá a vraví:
„Moja mama, Doris Day, má to najlepšie stereo.“
HEREČKA
Šli sme tam a boli sme tam ja, John a Michelle Phillipsovci,
Mike Love, Brian Wilson, Doris, Terry Melcher.
Počúvali sme Rubber Soul.
Ten album bol vo svete Beatles prelomový.
A bol prelomový aj pre Briana.
Ten album ma dostal.
Vravím: „Taký album chcem nahrať.“
Aby všetky pesničky pôsobili ako zbierka folkových vecí.
Rubber Soul vnímal ako tematický album.
Niečo mu bliklo v hlave a začal snívať.
Koncepčný album. Od začiatku do konca. Tematický.
Chceli konkurovať Beatles,
no stále nosili pásikavé košele.
Myslím, že Brian cítil potrebu tú identitu zmeniť.
Nechcel byť definovaný nálepkami, ktoré kapele niekto dal.
„Toto ste spravili minule a my chceme presne to isté.“
Už sa neviem dočkať, ako vyrazím na vlny.
Nechcete sa pridať k nášmu klubu, chalani?
K vášmu surferskému klubu? Môže byť.
Evolúcia je nevyhnutná,
ale keď máte hity v istom štýle,
v kapele budú ľudia, čo povedia:
„No tak, toto predsa poznáme. Rozumieme tomu.
Spravme ďalší takýto.“
Pre mnohých umelcov,
čo pred takýmto rozhodnutím stoja,
to nie je o umení.
Al Jardine dostal skvelý nápad, aby Beach Boys
nahrali vlastnú verziu folkovej piesne „Sloop John B“.
Nahrali ju The Kingston Trio.
FOLKOVÁ KAPELA
Na nich som v podstate hudobne vyrastal.
Na strednej som bol vo folkovej kapele.
The Kingston Trio sme skopírovali do noty.
Keď však vznikli Beach Boys, folkovú kapelu som nechal tak.
Aby som bol úprimný, celkom ma to mrzí.
V každom prípade som Brianovi zahral „Sloop John B“.
Ako mladý folkovú hudbu veľmi nemusel.
Viac ho zaujímala hudba než príbeh.
Sadli sme si však za klavír
a ja som navrhol, nech pridáme pár akordov, nech to znie ako Beach Boys.
Páčilo sa mu to. Sedelo to nášmu štýlu spevu.
Potom šiel Brian do štúdia pieseň dokončiť, kým sme boli na turné.
Boli sme v Japonsku, keď nám Brian poslal mix „Sloop John B“.
TOKIO, JAPONSKO
S jeho produkciou to bolo majstrovské dielo.
Keby som ju produkoval ja, stále by bola folková.
Ale teraz je to klasika.
Brian veľmi rýchlo prerastal
troj- či štvorakordový formát popových pesničiek.
Nestačilo mu to.
Zrazu mi došlo,
že ma čaká vážne veľa skladania.
Poďme na to. „Wouldn't It Be Nice“, prvý pokus.
NAHRÁVANIE PET SOUNDS JANUÁR 1966
Chcel som písať piesne, ktoré by odrážali, ako sa naozaj cítim,
nie len piesne o autách a surfovaní. Niečo o duši.
Tak vravím: „Mike, píšem s iným spoluautorom.“
On na to: „Čo? Veď ja som tvoj spoluautor.“
Hovorím mu: „Na tento jeden album to bude Tony Asher.“
To, čo Brian hral, vymýšľal a spieval
ma tak ohromilo,
že som ani nerozmýšľal nad tým...
TEXTÁR
...že sa texty dosť líšili od toho, čo robili predtým.
Vedel som, že toho v hlave počuje veľa,
o čom som ani netušil.
„I Just Wasn't Made For These Times“. Prvý pokus.
Vtedy sme si začali uvedomovať, že je to génius.
Máš tam raz, dva, tri, bum. Nie. Má to byť raz, dva, tri, bum.
Stále sa len zlepšovali.
Druhý pokus. „Let Go of Your Ego“.
Myslím, že to, že nemal vzdelanie, bolo vlastne skvelé.
Nepoznal totiž hranice.
Nevedel, že niektoré veci sa robiť nemajú.
Nech je to fakt presné.
Albumy Phila Spectora, akékoľvek sú úžasné,
sú také... Stále sú také čiernobiele.
A Brian zobral tú istú partiu,
ale napísal piesne a aranžmány,
ktoré tomu zrazu pridali farbu.
Pekne.
Mnohé z piesní pre Pet Sounds nahrával, kým sme ešte boli v Japonsku.
Keď sa vrátili, všetko bolo pre nich pripravené.
Stačilo sa im naučiť svoje party, zaspievať to.
Mnoho tých textov bolo zvláštnych.
Najmä pre Mika, ktorý je na ne citlivejší.
Ideme, pokus 11.
Pokus 19, prosím.
Okej, pokus 27.
Brian bol posadnutý absolútnou dokonalosťou.
Ako pri „Wouldn't It Be Nice“.
Vokály sme museli robiť asi na tridsaťkrát.
Začal som ho volať „psie uši“, pretože to bolo technicky dokonalé,
ale Brian počuje aj veci, čo väčšina ľudí nie.
Keď si vypočujete spev na Pet Sounds,
patrí k najlepšiemu, čo bolo kedy nahrané.
Pre nás to nebol len album.
Bol to nový svet.
Populárna hudba na novej úrovni.
No keď sme to pustili Capitol Records,
oni na to, že: „Fíha. Super, chalani,
ale nemôžete spraviť niečo
ako ,Surfin' U.S.A‘, ,California Girls‘ či ,I Get Around‘?“
Ľudia z Capitol Records to nechápali,
zaujímali ich predaje a komerčný úspech.
No my sme dospievali.
Capitol Records sme nechali robiť nám PR a reklamu a tak.
Nevedeli, čo si s tým počať.
Potrebovali sme niekoho, kto chápal, že Pet Sounds je evolúciou.
PUBLICISTA
Derek Taylor bol génius. Jeden čas robil publicistu pre Beatles.
Potom sa presťahoval do Ameriky a stal sa naším.
Derek Taylor bol ten, čo vymyslel frázu „Brian Wilson je génius“.
Brian, popový génius!
Ak sa pozriete na dejiny Beach Boys,
vždy to bol tak trochu boj medzi Brianom a ostatnými.
A ja si myslím, že tá nálepka génia mu prischla
čiastočne aj pre jeho psychické problémy.
Brianova samota.
Brianova osamelosť.
Myslím, že to prispelo k zdokonaleniu jeho hudobného génia
a jeho širšiemu vnímaniu
ako samostatnej postavy oddelenej od kapely.
A to k nim nie je fér.
Som Brianov najväčší fanúšik.
Ale kľúčové sú hudobné schopnosti každého z členov.
Keby sme tie schopnosti nemali, nevedeli by sme tie veci zaspievať.
Brian mal šťastie, že sme jeho sny spievali našimi hlasmi.
Keď sme album dokončili, hovoril som s Derekom Taylorom
a ten povedal: „Čo keby ste Pet Sounds prišli spropagovať do Anglicka?“
Vravím mu: „Veď tam nevyšiel.“
„Nevadí, aj tak.“
Bol tam chlapík, ktorý naberal na sláve
a strašne chcel byť súčasťou Beach Boys. Keith Moon.
Objavil sa u mňa na hoteli.
BUBENÍK
Vraví: „Povodím ťa po Anglicku,
spoznáš tu všetkých.“
Mal som asi 20 rozhovorov.
Bol som hrdina.
„Mám tu nový album Beach Boys. Volá sa Pet Sounds.“
Na konci týždňa som sa vrátil do hotela.
„Človeče, radšej sa ponáhľaj na izbu.“
„Prečo?“
„Čakajú ťa Lennon a McCartney. Chcú počuť Pet Sounds.“
„Čože? Veď som v kapele len odnedávna.“
Mali na sebe také edwardovské obleky.
Album si pustili niekoľkokrát.
Hovorím si: „Dopekla, to je najlepší album na svete.
Ako ho máme prekonať?“
Bol neskutočne hudobne vynaliezavý.
Keď som prvýkrát počula „God Only Knows“, plakala som.
Spomínam si, že keď som nad tým textom rozmýšľala, slzili mi oči.
Keď si niečo ako Pet Sounds pustíme teraz,
ako je to naaranžované, povieme si: „Hej, v pohode.“
Zabúdame, že on to spravil prvý.
Brian tam dal textúru, ktorá v populárnej hudbe dovtedy nebola.
Brian sa tak rozhodol, aby rozbil očakávania poslucháčov
o jeho umeleckom štýle. Rozhodne si to všimli.
Paul McCartney povedal, že „God Only Knows“ je dokonalá skladba.
A potom šli nahrávať ich ďalší album.
Chystá sa nová platňa Beatles
Myslím, že je zaujímavejšie o tom nerozmýšľať ako o konkurencii,
ale o spolupráci.
Práve tá spolupráca posúvala ich hudbu ďalej.
Posúvala ďalej kultúru.
Posúvala, čo rocková hudba znamená a čím môže byť.
Vždy som rozmýšľal nad tým, či by hudbou dokázali, čo dokázali,
keby tie kapely nemali jedna druhú.
Beatles Idú Vpred
Sgt. Pepper's mal ale väčší komerčný úspech než Pet Sounds.
Jedným z najväčších úspechov The Beatles bolo,
že sa dokázali stále vyvíjať.
Ale robili to postupne.
Robili to ako skupina, v ktorej chcú všetci to isté.
Pri Pet Sounds však tak trochu skočili, boli tu,
potom niečo puklo
a zrazu boli tam. Nie ako Beatles.
BEACH BOYS MENIA ŠTÝL
BRIAN WILSON možno aranžuje ako génius,
ale texty v jeho piesňach stoja za prd.
Pet Sounds bol taký radikálny skok...
HLAS BRUCA JOHNSTONA
...oproti tým príjemným, komerčným albumom,
čo sme dovtedy robili
a ktoré sa Capitolu tak dobre predávali, že skrátka chceli viac.
Takže namiesto toho, aby v Amerike propagovali Pet Sounds,
vydali prvý Best of The Beach Boys
a propagovali ten.
Zlatú platňu dostal rýchlo.
Pet Sounds nepropagovali, lebo podľa nich nebol dosť komerčný
a ľudia by ho nepochopili.
Nazývať nás najlepšou surferskou kapelou v USA bolo úplne šialené,
najmä, keďže prebiehala vojna vo Vietname,
študentské demonštrácie, hnutie za občianske práva
a všetko ostatné, čo sa v spoločnosti práve dialo.
Rozhodne to nebola tá idylická kultúra, o ktorej sme spievali v raných 60. rokoch.
Nerozumel tomu.
Do toho albumu zo seba vložil viac než kedykoľvek predtým
a ľuďom sa až tak nepáčil.
Pet Sounds v obchodoch neuspel tak ako u kritikov
a to Briana asi ranilo.
Myslím, že bol v tom období života veľmi zraniteľný.
Od úspechu Beach Boys závisel celý môj život
a názory ľudí ma vedia veľmi zasiahnuť.
Vravím: „Chcem spraviť niečo, čo budú ľudia rešpektovať.
A nielen hudobníci, ale aj verejnosť.“
Pusti mi ten organ.
NAHRÁVANIE GOOD VIBRATIONS
„Good Vibrations“ bola schizofrenická nahrávka.
Nahrávala sa v mnohých štúdiách. Konkrétne v troch.
Prestaň, prosím.
Stavím sa, že len tá stopa by dnes stála pol milióna.
Fakt tvrdo šiel po tom, čo chcel.
Aký blázon by v popovej nahrávke
použil teremin?
Poďme od začiatku. Okej.
Tak fajn. Pokus 25.
„Good Vibrations“. Nahrávali sme tri mesiace.
To sa nerobí.
Mnohí z nás hovorili, že mu šibe.
Ale ja nie.
Vždy som génia Briana Wilsona rešpektoval.
Nakoniec to Brian dotiahol do stavu, že sme to mohli ísť naspievať.
Mike bol na ceste do štúdia, ale nemal napísaný text.
V aute vedľa neho sedela jeho žena Suzanne.
Mike šoféroval a po ceste do štúdia jej diktoval text.
Naspievali sme to za dva večery.
Brian to dával dokopy niekoľko mesiacov.
Strávil na tom veľa času. Nechápala som prečo.
Ale to bol skrátka Brian.
Nová skladba očarí celý popový svet
Volá sa „Good Vibrations“ a môže byť súčasnou skladbou roka
Keď som ju počula, vravím si: „To je ona.
Z tej bude megahit.“
A veru aj bol.
Opäť raz
sa naša autorská spolupráca ukázala ako veľmi úspešná.
Bábky Briana Wilsona?
Spoliehajú sa Beach Boys príliš na génia Briana?
Problém bol v tom, že Briana nazývali géniom,
no zvyšku kapely sa nedostalo žiadneho uznania,
ani Mikovi Loveovi za autorstvo.
Bývalo by pekné, keby si tú skutočnosť všimli.
Možno by Brian nálepku génia zvládal ľahšie.
LONDÝN
V roku 1966 sme boli na turné.
V Amerike sa Pet Sounds príliš nedarilo,
ale Anglicko nám to vynahradilo.
Zvolili nás za kapelu číslo jeden. Dvojkou boli Beatles.
Zbožňovali nás
a „Good Vibrations“ tam debutovala na prvom mieste.
Takže sme boli pod tlakom, aby bol náš ďalší album
Smile naozaj skvelý.
Mali sme veľa koncertov, takže som s ním vtedy nepísal.
Bol s ním Van Dyke Parks.
Dvadsaťjeden. Pokus 250. Klapka.
Mám rád všetku hudbu...
TEXTÁR
...ale Beach Boys mi sadli, lebo sú v zásade skromní.
Takže som pre Briana čosi napísal
a myslím, že to zatiaľ bola moja najlepšia práca.
Spoznal som ho na dvore Terryho Melchera.
Vravím si: „Páni, ten rozpráva veľmi zaujímavo.“
Tak sa ho pýtam, či by so mnou nechcel napísať pár textov.
A on: „Jasné, skúsim to.“
V tých časoch fakt fičali drogy.
Bral som veľa stimulantov,
lebo som mal pocit, že mi chýba vlastná energia.
Tak som ich do seba hodil a ony...
Veď viete. „Je to tam!“
Dal som si tabletku.
Cítim sa super.
S Van Dyke Parksom sme ich brali spolu a potom písali pesničky.
Nekonečné kopy pesničiek.
Vážne to predbehlo dobu.
Boli to najpokročilejšie hudobné experimenty
vo svete populárnej hudby.
NAHRÁVANIE SPEVU PRE SMILE
Vtedy sme sa do toho vážne vžili.
Treba povedať, že on vtedy začínal mať vnútorné problémy,
ale tá hudba bola fantastická.
Vtedy som už začínal byť dosť nekonvenčný.
Muzikantom som dal hasičské helmy.
Nechal som priniesť vedro s horiacim drevom,
nech v štúdiu cítiť dym.
Bol som šialený.
V ten istý deň, čo sme toto robili,
zhorela ďalej na ulici iná budova.
Začal som mať pocit, že sme ten požiar nejak mysticky založili my.
Mal som kopec peňazí, veď som milionár.
Dostal som sa fakt k všelijakým drogám
a tie ma doje...
Dostal som sa k všelijakým drogám a tie ma dokafrali.
Dokafrali mi hlavu.
Bol paranoidný a strašne citlivý.
Ale ja som tam stále bol a nahrával vokály.
Naspieval som mnohé z tých vecí.
Vravelo sa, že ho Michael nepodporoval.
Rozhodne boli veci, ktoré nepodporoval.
Tie kopy drog
a aliterácie z LSD Van Dyke Parksa, ako som im hovoril.
S ostatnými som si nebol príliš blízky.
Svoje texty som musel brániť.
Mike Love mi raz povedal: „Vysvetli mi toto:
,Ďalej a ďalej vrana kráka, odkry kukuricu.‘“
„Van Dyke, čo ten verš znamená?“
A on na to: „Netuším. Nemám poňatia.“
Vravím mu: „Veď práve.“
Mal pocit, že tie texty nič neznamenajú.
Osobne sa mi veľmi páčili.
Boli také umelecké a abstraktné.
Uvedomil som si, že Brian a Van Dyke tu majú novú poéziu.
Ale bolo možné, že to pre Beach Boys nebol vhodný projekt.
Možno by skôr fungoval ako Brianov album.
Chcel som robiť svoju hudbu a oni zasa svoju.
Takže sme trošku bojovali.
Mal som pocit, že ma to roztrhá na kusy.
Bolo to preňho veľmi chaotické a turbulentné obdobie
a projekt The Smile skrátka nevedel dokončiť.
Všetky pásky z The Smile odložil.
Nezvládol ho dokončiť.
Skrátka ho odložil.
Najmä sa bál, že jeho hudbu odmietnu.
Nebola to pre nás vhodná hudba.
Nevhodná pre Briana Wilsona či pre Beach Boys?
Pre Beach Boys.
Čo na nej bolo nevhodné?
Idey tých pesničiek boli skrátka príliš divné.
Boli o ohni a živloch a tak, chápete.
Vyhodil som ich.
BEL AIR, KALIFORNIA
Vtedy sme už boli fakt unavení.
Tak sme sa rozhodli štúdio postaviť v Brianovom dome.
Tam sa nám zas podarilo dať dokopy
a konečne si opäť užívať to, čo sme spolu robili.
Akoby sme začali znova.
Tak sme spravili taký malý album s názvom Smiley Smile.
Na tom albume sú fakt šialené veci.
Mali sme tam pesničku o obľúbenej zelenine.
Viem, že to znie šibnuto.
Zo Smiley Smile cítiť akúsi psychologickú nalomenosť
a zvláštnosť a čudáctvo.
Hovoril som si: „Toto je fakt čosi iné.“
Pre niekoho, kto túži po experimentálnych zvukoch
a nepredvídateľných hudobných zážitkoch...
Nuž, celý ten album je nepredvídateľný zážitok.
Brianova inovatívnosť a posadnutosť posúvaním hudobných hraníc
im pomohla dosiahnuť novú úroveň.
Keď však skúšate také veľké zmeny, riskujete,
že to prestrelíte a vôbec netrafíte, čo vaši fanúšikovia chcú.
Tento dlho očakávaný album Beach Boys nahrávali vyše roka
a človek musí rozmýšľať, čo robili 11 a pol mesiaca.
Písal som ako blázon. Nahral kopec vecí.
Spieval do zblbnutia.
chabí akože-Beatles
Bol som vyčerpaný a rozhodol som sa stiahnuť.
S Beach Boys sa dostal do bodu,
kedy už neboli príliš spokojní s hudbou, čo sa snažil tvoriť.
Celkom dosť sa vtedy handrkovali.
Tak si Brian povedal: „Vieš čo? Nech to robia oni.
Nech si to skúsia. Uvidia, aké to je ľahké.“
Aj keď bol mozgom kapely,
zrazu nemal jej plnú podporu.
A myslím, že práve preto, že boli jeho rodinou, to bolo oveľa ťažšie
a vybralo si to na jeho psychike väčšiu daň.
Mnohí hudobníci, ktorí zažijú veľký komerčný úspech,
zabudnú, prečo s tým vlastne začali.
Prečo robia hudbu.
Zrazu svoju hodnotu súdia
najmä podľa príjmov.
Vtedy bežal Monterey Pop Festival.
3 VEĽKÉ DNI
Mali byť sobotní headlineri, ale zrušili to.
HLAS DEREKA TAYLORA
Nemohol som tomu uveriť. Ani ostatní.
Bol to obrovský bod zlomu.
Ktovie, čo by sa inak stalo?
JÚN 1967
Boli tam The Who, Janis Joplin aj Hendrix.
Jefferson Airplane a, samozrejme, The Dead.
Prišla psychedélia a zrazu sme boli v novej ére.
Festival Monterey Pop bol vnímaný ako moment, ktorý zmenil kultúru,
a oni tam chýbali.
Hipisáci vítajú leto lásky
Boli sme takí rozhodení, že nám ušiel vlak.
Nedržali krok s dobou
a ani sa nesnažili smerovať tam, kam všetci ostatní.
Na začiatku 60. rokov boli reklamou na kalifornský sen.
Na konci 60. rokov sa ten sen však zmenil
a oni sa v očiach verejnosti nezmenili dosť na to,
aby s tým držali krok.
VYSTÚPENIE V TV, 1969
V tom čase sme tu mali toľko kultúrne relevantnej hudby ako málokedy
v amerických dejinách.
Piesne o boji o občianske práva, o identite,
o politickej slobode.
A ich imidž bol od zmien v kultúre na hony vzdialený.
A potom tu bol Dennis.
Zdravím. Som Dennis Wilson.
Hrám rokenrol.
Stal sa z neho taký model rockera z LA v 60. rokoch.
Dennis bol súčasťou tej scény.
Bol súčasťou sveta v Laurel Canyon.
Súčasťou kontrakultúrneho sveta na Sunset Strip.
Bol to skrátka divoch.
Zaujímavé však je,
že to práve on nám ukázal veci ako meditácia.
Aj keď bol opitý, povedal: „Poďme meditovať.“
Raz Dennis na Sunset Boulevarde vyzdvihol pár stopárok
a vzal ich domov.
Dievčatám povedal, že má gurua, Maharišiho,
ktorý nás všetkých naučil meditovať.
MAHARIŠI
A oni mu na to: „Aj my máme gurua.
Volá sa Charlie Manson.“
Stretol som ho len raz
a úplne mi to stačilo.
Manson sa v skutočnosti učil písať hudbu.
A tak začali písať spolu s Dennisom.
V tom čase Beach Boys vydali vystrihnutú Mansonovu skladbu
„Never Learn Not To Love“.
O Mansonovi sa toho dá povedať veľa.
Napríklad to, že bol stále súčasťou kalifornského sna.
Túžil po tom sne. A po hollywoodskom sne.
Chcel byť hviezdou.
Cez Dennisa sa chcel dostať k Terrymu Melcherovi.
Dennis Mansona predstavil Terrymu Melcherovi.
Terry ho však odmietol.
A potom sa stalo, čo sa stalo.
Na mieste činu, ktoré podľa vyšetrovateľa
pripomínalo akýsi zvláštny náboženský rituál,
sa našlo päť mŕtvych vrátane herečky Sharon Tate.
Manson šiel do domu, ktorý si predtým prenajímal Terry.
A tam nechal tých ľudí zabiť.
Bolo to hrozné.
Dennisa to veľmi zasiahlo,
lebo ho do nášho sveta pomohol uviesť.
Do konca života ho to trápilo.
Nemohol za to.
Boli sme v ťažkej situácii a Murry si asi myslel, že je koniec.
Pamätajte, že Murry bol náš vydavateľ.
Prebral naše katalógy.
V jednom bode nám povedal, že nám ich predá späť,
ale nespravil to.
Brianovi zavolal otec a povedal mu: „Predal som katalóg.“
A Brian na to: „Predal si moje skladby? Ako si mohol?“
Briana to veľmi, veľmi ranilo.
Bolo to preňho hrozne ťažké.
Murry si povedal: „Tá kapela má v sebe len pár rokov života
a potom zakape ako všetky ostatné.
Tak na tom aspoň zarobím.“
Napísal som veľa textov, za ktoré mi Murry nedal zásluhy.
Podviedol ma vlastný strýko.
Môj bratranec si však prechádzal psychickými problémami
a otca nemal ako ovládať.
Takže čo narobíte?
Brian vlastnil práva pol na pol s Murrym.
Ale čo mal robiť? Žalovať vlastného otca?
Nie. To by nespravil.
Veľmi ho to ranilo. Tuším po tom tri dni nevyšiel z postele.
Chvíľkami som sa vracal k LSD.
Vravelo sa, že som neistý, že neviem, čo s tým.
Že sa schovám v spálni.
Brian mal svoje trápenia.
Prišli všetci chalani, ale on, že radšej ostane v posteli.
Nahrávali sme v jeho dome v Beverly Hills,
ale on nechcel prísť dole a byť s nami.
Denne som chodil k nemu domov a pýtal sa: „Ako ti môžem pomôcť?“
Kašľať na nahrávanie.
Všetkého by som sa vzdal, len aby bol môj brat v poriadku.
Občas bolo naozaj bolestivé sledovať, ako si tým Brian prechádza.
A práve vtedy
ma Brian poprosil, nech sa viac zapojím do produkcie.
Carl bol taký Brianov učeň.
A po toľkých rokoch, čo nahrával s Wrecking Crew,
bol na to Carl pripravený.
- Dva. Raz, dva, tri, ideš. - A kapelu som, pravdaže, viedol,
odkedy v roku 1964 prestal koncertovať.
Bolo to celkom prirodzené.
Keď Brian prestal produkovať,
v štúdiu to otvorilo dvere demokratickejšiemu procesu.
Dennis písal skladby.
Bruce Johnston produkoval. Al Jardine produkoval.
Aj ja som napísal kopu z tých skladieb.
Zo všetkých z nás ale najúžasnejším vývojom prešla Dennisova hudba.
„Forever“ patrí medzi najlepšie veci, čo napísal Dennis.
Úplne nás dostala.
Dennis mal veľký skrytý talent.
Vravela som si:
„Bože, netušila som, že vie tak hrať na klavíri.“
Trochu to schovával.
Myslím, že to nemal ľahké, keď vyrastal.
Hudobne za Brianom zaostával a snažil sa mu vyrovnať.
S pribúdajúcim vekom si však dovolil
začať ukazovať, kým je hudobne on.
Keď si pustíte tie nahrávky z neskorých 60. a raných 70. rokov,
znejú tam ako iná kapela.
Myslím, že možno aj preto neboli takí populárni,
lebo ľudia nevedeli, čo s nimi.
Hudba Beach Boys sa od surferských dní zmenila
Zvuk Beach Boys bol pevne stanovený na tých prvých albumoch.
Je to ako keď sa nejaký boy band či detskí herci
nevedia zbaviť svojej prvej úlohy.
Beach Boys čakajú na vlnu
Trápilo ich to,
pretože sa na to naviaže vaše sebavedomie.
Z ich kariéry som vždy mal pocit, akoby si hovorili:
„Okej, potrebovali sme to, aby sme sa stali, kým sme, ale kým vlastne sme?
Kto sme ako umelci?“
Nemyslím, že s tým niekedy bojovať prestali.
Podľa nás boli tie skladby super.
Ale publikum si to nemyslelo.
Zrazu sme hrali len za 5 000 dolárov na deň. Chápete to?
Zatli sme zuby a makali.
Robili sme, čo sme museli, aby sme prežili.
Už sme neboli Beach Boys.
Boli sme „beach men“.
Dokonca sme si aj chceli zmeniť meno.
Vravím: „Hovorme si proste Beach.“
Nemohlo to fungovať, ale Al mal pravdu.
Beach Boys už neboli v móde.
Boli sme odhodlaní sa zmeniť.
Zbaviť sa toho imidžu Beach Boys.
Ten album možno má v názve surf,
no Surf's Up určite nie je o slniečku a ako je všetko je v pohode.
Veď prvou skladbou tam je „Don't Go Near the Water“.
Mali sme pocit, že robíme serióznu hudbu.
Ale predajom to veľmi nepomohlo.
Rozhodli sme sa, že to chce nový zvuk.
V minulosti bol hudobným lídrom Brian.
Ten však už do štúdia veľmi nechodil.
Keď sme chceli kapelu zachrániť, museli sme robiť kadečo,
napríklad zapojiť ďalších ľudí.
SPEVÁK, GITARISTA
BUBENÍK
Ricky Fataar a Blondie Chaplin hrali v kapele The Flames.
Spoznali sme sa v Londýne.
Beach Boys plus dva; bude zmena zvuku
Vymysleli si, že by sme sa k nim pridali ja a Blonds,
čo som považoval za úplne šialené.
Znelo to úplne nemožne,
lebo pôsobili ako taká pevná rodina.
Keď sme sa ku kapele pridali, bolo ťažké sa prispôsobiť.
Byť s nimi, keď sme pracovali a tak,
bol krásny zážitok.
Jasné, nebolo to také funky, ako sme boli zvyknutí.
SPEVÁK, GITARISTA
Teda funky naším spôsobom.
Keď sme sa pridali, začala kapela hrať tvrdšie.
Naživo sme hrali energickejšie, než boli zvyknutí.
Niežeby som chcel na vás kydať, chalani.
Nešlo to však bohvieako.
Už to nebola taká divočina, dosť to zvoľnilo.
Beach Boys trpeli.
Boli sme na konci so silami.
Všetci sme cítili, že musíme skúsiť niečo nové.
A dovtedy sme nikdy nenahrávali mimo Spojených štátov.
Tak sme šli do Holandska.
Boli sme verní našej hudbe, no dostali sme sa do vývrtky.
Ešte nedávno boli jedni z najznámejších popových umelcov na svete,
no zrazu sa takmer vytratili.
Kapelu už neriadil žiaden myšlienkový proces,
ktorý by dával zmysel.
JE KONIEC?
A potom sa v Capitole bez nášho vedomia
rozhodli vydať takú veľkú výberovku.
Dvadsať z najobľúbenejších hitov Beach Boys
na skvelej sade dvoch platní s názvom Endless Summer.
Všetky piesne boli z raných albumov.
Tá výberovka predstavovala jedno pozitívne obdobie.
A z Endless Summer sa stala jednotka v rebríčkoch a hit.
Zrazu nastúpila nová generácia ľudí, čo kupovali platne.
Pre nich to všetko bolo celkom nové.
Ich bezstarostný a šťastný imidž publiku umožňuje zahodiť starosti
a navštíviť „staré dobré časy“ 60. rokov.
Bolo to vtipné. Zachránil nás imidž, pred ktorým sme utekali.
A to našu kariéru znovu nakoplo.
Dostali sme druhú šancu.
Nezabúdajte, že chodili strašne dlho po turné.
Len málo kapiel dokázalo ich zvuk napodobniť.
The Beatles prestali koncertovať,
najmä preto, že svoje veci nevedeli hrať naživo.
A naživo si neviem predstaviť ani polovicu vecí, čo nahrali Beach Boys.
Beach Boys nikdy neboli lepší
A potom sme začali hrať na štadiónoch.
Beach Boys Roztancovali L. A. Forum
Prvý Koncert Na Štadióne Giants Sledovalo 61 128 ľudí
Kalifornský Sen V Central Parku
Beach Boys Tlieskalo 150 000
A vtedy začalo to obdobie „od 8 po 80“.
Chodili na nás osemroční aj osemdesiatroční.
Našou výhodou bolo,
že naše piesne mladým ľuďom sedia bez ohľadu na generáciu.
Je skvelé byť toho súčasťou
a vedieť, že sme s bratrancom Brianom napísali skladby,
čo ľudia stále radi počúvajú.
Keďže však strýko Murry predal katalóg,
tie piesne sme nevlastnili.
Takže podviedol vlastných synov aj vnúčatá.
Na začiatku boli od Murryho závislí.
Keby nebolo Murryho, nebolo by ani Beach Boys.
Murry však nechápal, čo nám ten katalóg môže priniesť.
Tie stovky miliónov dolárov.
Predal ho za nejakých 700-tisíc.
Keďže mi Murry nedal zásluhy za piesne, čo som napísal s Brianom
myslel som, že mojou jedinou šancou je žaloba.
Tam sa nám to pokazilo.
V Beach Boys prepukli „rodinné“ právne naťahovačky
Hovorím: „Tak moment, chlapci. Čo to má byť?“
Potom sme sa tak trochu rozpadli.
V našom vzťahu boli lepšie aj horšie časy...
...a dnes sa, pravdupovediac, veľmi nerozprávame.
Ale keby som mohol, tak by som mu povedal...
...že ho mám veľmi rád.
A nič...
...a nikto to nedokáže zmeniť.
Raz som sa Briana opýtal: „Prečo sme podľa teba boli úspešní?“
On na to: „Myslím, že naša hudba veľmi jednoducho
oslavovala radosť zo života.
Skrátka priamy zážitok plný radosti.“
Ich hudba bola súčasťou populárnej túžby
veriť v možnosť kalifornského sna,
aj keď vždy presne nevychádza.
Kapela, ktorá nesurfovala, no je známa surfovaním.
Kapela, ktorá je synonymom pre pláž,
ale nahrávala skladby o tom, aké fajn je ostať doma.
Sú oveľa zložitejší, než si väčšina ľudí uvedomuje.
Dnes tu s nami niekto je.
Niekto, vďaka komu sme tu my všetci.
Privítajte Briana, prosím!
VITAJ SPÄŤ, BRIAN
Boli soundtrackom k najlepším častiam môjho života.
A ich zvuk je jedinečný.
PARADISE COVE, KALIFORNIA
Ale myslím, že keby nemali jeden druhého, nezažiarili by tak.
Mnohí ľudia majú v kapele obľúbenca.
Ale kapela je kapela.
Príbeh Beach Boys je rodinný príbeh.
Má lepšie a horšie časti,
ale to dobré nad zlým výrazne prevažuje.
S LÁSKOU SPOMÍNAME
Vitajte!
Všetkých 400 000 vás tu v tento krásny deň vítam.
4. JÚLA 1980
S radosťou vám predstavujem jedinečných Beach Boys!
Ďakujeme veľmi pekne.
Užite si ohňostroj!
Ešte raz vďaka.
V roku 2000, 34 rokov po vydaní, získal album Pet Sounds zlatú platňu.
A o dva týždne nato aj platinovú.
V súčasnosti je považovaný za jeden z najlepších albumov v dejinách.
Beach Boys patria medzi najúspešnejšie kapely v histórii.
Po celom svete sa predalo vyše 100 miliónov ich albumov.
Pre Jimmyho
Preklad titulkov: Martin Vranovský