Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
"Herdman-børnene var uden tvivl
de værste børn i verdenshistorien."
De løj.
De stjal.
Kom her.
UNGE EINSTEIN KEMISÆT
De røg cigarer.
Selv pigerne.
De slog andre børn.
Selv når de andre børn var større.
Hey.
De vanhelligede Herrens navn.
Gud.
De bandede af lærerne.
De satte endda ild
til Fred Shoemakers redskabsskur.
For at være ærlig,
så var skuret grimt og faldefærdigt.
Min far sagde: "At brænde det ned
var det eneste gode, de børn havde gjort,
og hvis de vidste, det var godt,
havde de ikke gjort det."
De var bare så forfærdelige,
at man næsten ikke kunne tro, de var rigtige.
Ingen vidste, hvorfor de var sådan.
Man skulle tro, de blev født onde.
PAS PÅ KATTEN
Apropos fødsler,
så har vi aldrig set deres forældre.
Nogle mente, de havde forladt dem.
Min teori var, at de var de første forældre,
der blev kidnappet og røvet af deres egne børn.
Ralph,
Leroy,
Claude,
Ollie,
Gladys,
og den hårdeste af dem alle, Imogene.
De er ens, men varierer i størrelsen
og har forskellige blå mærker,
fordi de slår hinanden.
Okay, find jeres pladser.
Jeg håber, I er klar til "vis og fortæl."
Den første taler bliver...
Mig.
Okay. Ollie Herdman er først.
Jeg... vent.
Det er min kat.
Spike.
Hvad foregår der?
Jeg kan ikke se.
Det er mig.
Hey.
Nævnte jeg, at de stjal?
Hvad vil du have?
Denne halskæde?
På din hals?
Jeg valgte min hals.
Jeg undgik problemer,
men mit yndlingsvedhæng fik hendes opmærksomhed.
Imogene var deres ubestridte leder.
Hun vakte frygt hos alle, der stod i vejen for hende,
også de voksne.
Hun brød sig slet ikke om Alice.
Hej Klamme.
Sikkert fordi Alice
var Imogenes modsætning.
Helt ned til hendes...
Dine hænder lugter af sæbe igen.
Har du lus igen?
Det var hovedlus, og én gang i sommerlejren.
Men Imogene glemmer aldrig.
- Herdman-børnene er bare... - Ja.
Herdman-børnene er absolut
de værste børn i verdenshistorien.
Hvad har de nu gjort, skat?
Min mor havde givet mig den halskæde.
Intet.
Det sædvanlige.
Satte de ild til noget?
Hældte de sæbevand ud på gangen?
Stjal din madpakke og slog dig, fordi du ikke havde noget slik?
Noget i den stil.
Lav dine lektier. Stor dag i morgen.
- Vi skal have et juletræ. - Skønt, far.
Herdman-børnene skal nok finde en måde at ødelægge det på.
Det er ikke festligt.
Gud, den her bøn er egoistisk.
Jeg ved, jeg ikke bør bede, men
kan du sende Herdman-børnene væk, til jeg bliver stor?
Et sted uden mange mennesker.
Måske til en helt øde ø.
Kun voldelige, farlige væsner.
Eller gør mig usynlig indtil gymnasiet.
Det ville løse alting.
Tak, Gud.
Undskyld for denne frygtelige bøn.
Vi mente, at Herdman-børnene var på vej til helvede
gennem statsfængslet,
indtil de blev involveret i min mors liv,
vores kirke og det store krybbespil.
Fæld Dit Ege.
Det er min familie.
Min far, Bob, fuldtidsrevisor.
Min mor, Grace, fuldtidsmor.
Min bror, Charlie, fuldtids-klogeåge.
Hvert år.
Okay. Skat.
Gider du hjælpe, kære?
En normal familie i en normal by.
Og det er vores by.
Her er ikke meget.
Den ting, vores by var kendt for,
var kirkens årlige krybbespil.
Det var noget særligt.
EMMANUELS ÅRLIGE KRYBBESPIL
Større i år på grund af jubilæet.
Jeg vil fortælle jer alt, hvad I skal vide
om Emmanuels årlige krybbespil.
KRYBBESPIL TIDSPLAN
Det er det allerførste
fra det år, kirken og byen blev grundlagt.
Ifølge legenden betød krybbespillet noget dengang,
og alle i byen glædede sig til at se det.
De ville mindes om julens skønhed.
Jeg er ikke sikker på, krybbespillet var så smukt.
Her er vi sidste år.
Det er Alice. Du mødte hende tidligere.
Hun spillede Maria for tredje år i træk.
Det er fru Armstrong,
som har instrueret krybbespillet i evigheder
og sørger for, at alt forbliver det samme.
Jeg synes at efter det 74. samme gamle krybbespil
var det lige så dybt og glædesfyldt som et brugt julekort.
Men det blev uforandret.
Sådan ville byen have det.
Da det var det 75. krybbespil, var der mere opmærksomhed.
Der kom folk fra andre byer.
Tidligere medvirkende.
Det stod endda i avisen.
Kvindeforeningen hjalp med kostumerne.
- Er det lige? - Det hælder til venstre.
- Og nu? - Det er værre.
- Endelig... - Hvad?
...det er sæsonen, hvor vi minder jer om
det årlige krybbespil i byen Emmanuel,
som i år finder sted på juledag.
Reklamerer de på tv nu?
Fremmødet og donationerne er faldet i kirken.
Byen har brug for besøgende.
Jeg tror, de er desperate.
Sig, når det er rigtigt. Sig ikke, når det er forkert.
Jeg antager, at det er forkert. Sig til, hvis det ikke er.
Det er lige.
De er lidt varme.
- Vent. - Hvad?
- Sådan. - De har...
Det er på tide, jeg fortæller noget om min mor.
Det er svært at opsummere, hvad hun gør, i én sætning.
Uanset om det var at pynte til vores jul
eller sørge for, at vi deltog i krybbespillet,
selvom vi ikke ville,
holdt hun vores familie på rette spor.
Det var hendes prioritet,
men det var ved at ændre sig lige nu.
- Forsigtig. - Hvad foregår der?
- Er det en Herdman-brand? - Det er Armstrongs hus.
Nej.
Fru Wendelken. Alices mor,
dronningen af byens supermødre,
hvis ene blik...
Det der blik.
...gør min mor usikker.
- Fiks din trøje - Den er under min jakke.
Det skal nok gå.
Helen, har du mange smerter?
- Ja. Frygteligt. - Hvad er der sket?
Jeg faldt. Spørge ikke hvordan.
Begge ben er brækket.
- Begge? - Ja, begge.
Ring til hr. Armstrong på fabrikken.
Sluk for komfuret med kartofler på,
ellers brænder hele huset ned.
Informér kvindeforeningen om, at jeg ikke kommer.
Find en afløser til bazaren.
- Det er meget. - Madudvalget.
- Forskønnelsesudvalget. - Selvfølgelig.
Og krybbespillet.
Jeg skal bruge en, der kan følge min plan.
- Rebecca? - Ja.
Det kunne du. Især på grund af Alice.
Det kan jeg ikke.
Jeg har travlt med mit job og andre udvalg.
Men bare rolig, Helen. Vi finder en anden.
Jeg kan vel prøve.
Det er okay, Grace.
krybbespilet er en stor begivenhed i år.
Tag småkagerne med. Det er du god til.
"God til"?
Er jeg "god til" at tage småkager med?
Det mærke fra butikken fra sidste år var så velsmagende.
Det bliver godt.
Vi skal nok finde en, Helen.
En anden ting om min mor er, at hun foretrak et simpelt liv.
Men hvis en af de dømmende mødre fra byen udfordrede hende,
ville hun prøve hvad som helst.
Selv...
- Fru Armstrong? - Hvad gjorde du?
Skal du instruere krybbespillet?
De mangler hjælp.
Fru Wendelken ville finde ud af...
Hun skal ikke gøre alt selv,
og de damer skal vide, at jeg er i stand til...
Vil Armstrong ringe her ti gange om dagen?
Du gav hende ikke vores nummer, vel?
Du lovede, at du ikke ville.
Da fru Wendelken bad mig tage småkager med, blev det hele slørret.
Så skal jeg deltage.
Og se Charlie som hyrden iført min badekåbe igen.
Nej. Er der nogen, der er død?
Det er værre end det, søn.
Din mor står for krybbespillet.
Jeg ved, I alle synes, det er sjovt,
men krybbespillet er en tradition,
og det er vigtigt, og jeg kan sagtens gøre det.
Faktisk sagde jeg til fru Armstrong,
at det bliver det bedste krybbespil nogensinde.
Gad vide, hvem det er.
Det var ikke godt.
krybbespillet skulle være fantastisk i år,
og jeg beundrede hende for at træde til,
men mor aldrig gjort det før
og vidste ikke, hvad eller hvem hun var oppe imod.
Jeg kunne ikke holde ud at se hende fejle foran hele byen.
- Men... - Det skal du nok klare, mor.
Gud, sørg for, vi får et godt krybbespil,
så mor ikke får skylden.
Hvorfor har jeg brugt så meget tid
på at fortælle jer om Herdman-børnene
og vores bys krybbespil, der kører i samme rille hvert år?
Hvad har det ene med det andet at gøre?
Det får du at se.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Som I ved, beder vi en gang om måneden søndagsskolen
om at blive afholdt i de første 15 minutter
og gøre noget særligt.
Synge en sang, opføre en lignelse, eller recitere bibelvers.
Før vi kommer ind på dem,
I har sikkert hørt om
fru Armstrongs forfærdelige ulykke.
Hun er i bedring.
Men jeg vil gerne fremhæve Grace.
Hun har meldt sig frivilligt til at instruere krybbespillet.
Vi er alle meget taknemmelige, især med den opmærksomhed,
som krybbespillet får i år.
Held og lykke. Intet pres.
Okay, denne måned
bad frk. Warren børnene om
at fortælle, hvad de bedst kunne lide ved kirken.
Frk. Warren.
Værsgo, skat.
Gå derop. Jep, tal højt.
Hvad jeg bedst kan lide ved søndagsskolen,
er den følelse, jeg får derhenne.
Så er det din tur, Minnie. Værsgo. Tal højt.
Jeg elsker at synge salmer, og jeg elsker Jesus.
Så sødt.
Hvad med dig, Charlie?
Det, jeg bedst kan lide ved kirken, er...
...at der ingen Herdman-børn er.
Charlie fortæller andre ting, han kan lide, næste gang.
God søndag.
Og hvad så? Der er andre ting, jeg kan lide,
men hun sagde: "Hvad du bedst kan lide."
Og det, jeg bedst kan lide er ingen Herdman-børn.
Hey, det er ikke en særlig kristen følelse.
Det er sandheden. Og du siger: "Fortæl altid sandheden."
Når din far siger det,
mener han ikke på bekostning af venlighed.
- Touché. - Jeg trak det ud af din...
Sandheden var, de sidste tre dage
stjal Leroy Herdman desserten fra Charlies madpakke.
Første Dag
Giv mig den.
Hvorfor Charlie? Det var vel bare hans tur.
Anden Dag
Tredje Dag
På belejringens tredje dag overgav Charlie sig.
Fint, så tag den. Jeg er ligeglad.
Jeg får snacks fra kirken alligevel.
Hvilke slags snacks?
Chokoladekage, slik, småkager, is,
donuts og popcorn.
Så tag den. Kirken giver mig, hvad jeg vil have.
Desværre ved du det aldrig.
Du ville smelte, hvis du dukkede op i en kirke.
Charlies løgn kunne ikke have give et mere spektakulært bagslag.
MADINDSAMLING DONATIONER
Den søndag var der madindsamling.
Godmorgen. Tak, fordi I kom.
Hej.
Godt at se jer. Tak, fordi I kom.
Er du sikker på, det er her?
De er kommet.
Du godeste.
Vi kan godt.
Bare smil.
- Hvor er kagen? - Kagen?
Derovre.
God idé, Leroy. Det kan vi bruge.
Er I kommet for at gå i søndagsskole?
Mere skole, siger han. Jeg vidste, der ville være en hage.
Kom, lad os komme væk herfra.
Det er ikke som en almindelig skole.
Man lærer om Jesus og synger sange om ham.
- Er jeres forældre her? - Mor arbejder.
Vi hørte, at der er dessert.
Gratis dessert til dem, der vil have det.
Jeg er sikker på, at jeg kan finde på noget særligt
efter gudstjenesten, hvis I vil blive.
Jeg viser jer, hvor det er.
Du milde.
Jeg ved, at Jesus elsker mig
For det står i Biblen
Beth, du ville være glad for at have dem siddende hos dig, ikke?
Fint. Kom nu.
GUD MED OS
Vi er ikke smeltet endnu.
Så de blev.
Jesus elsker mig...
De sang ikke nogen salmer.
Og Biblen...
Fader, du som er i himlen...
...eller bad bønner.
Jesusbarnet...
De øvede sig på deres tegnefærdigheder.
JESUS PENGE
Og tjente lidt penge.
Okay, børn.
Vi begynder snart at øve
til vores krybbespil.
Så sig til jeres forældre,
at de skal blive efter kirke med jer næste uge for at få mere at vide.
Jeg håber, du vil være i koret igen.
- Din stemme er så... - Hold nu op, Alice.
Jeg spiller ikke Maria, fordi min mor leder krybbespillet.
Vi vil gerne have, at I alle er der.
Hvad er et krybbespil?
- Et teaterstykke. - Teater?
Som en film.
- Men foran folk. - En film?
Herdman-børnene elskede film.
DET FJERNTLIGGENDE LAND RUDOLPH VENDER TILBAGE
Kom her, din lille...
Men de har aldrig betalt.
Hey. Stop.
Hey. Lad være... Stop.
Hold op med at slås. Hey. Okay.
Så er det nok. Du. Hey.
Det Fjerntliggende Land KOMMER SNART
Alle kommer for at se det.
Det handler om Jesus.
GUD MED OS
Det er alt sammen her.
Så jeg troede, at hun var ligeglad med krybbespillet.
EMMANUEL SKOLE SIDEN 1902
Men jeg tog fejl.
På lejren har de en hurtig båd. Den er meget hurtigere end en bil.
Jeg har kun sejlet i kano.
Der er en tømmerflåde, vi dykker fra.
Jeg kan lave svanedyk.
- Det lyder sjovt. - Så bliver du spist af en bjørn.
REGLER FOR LEGEPLADSEN LEG FORSIGTIGT.
Nå, Klamme, Bly viol, er I klar til det her?
Jeg vil være med i krybbespillet.
- Hvad? - Klamme hørte mig.
Jeg vil være med i stykket.
Hvad? Du kan ikke være med i konkurrencen.
Jeg skal være Jesusbarnets mor.
Du er for beskidt til at spille Maria.
Det ved alle.
Alice.
- Hvem er Maria? - Jesusbarnets mor.
Det ved alle undtagen dig.
Jeg spiller altid Maria,
og du kan ikke gøre noget ved det.
Søde, du skal fortælle dem, at du ikke vil gøre det.
Du vil have, jeg er Maria.
Hvorfor skulle jeg det?
For hvis du ikke gør det, så til næste forår,
når piletræerne springer ud,
vil jeg stikke en piletræsgren så langt ned i dit smukke øre,
de ikke kan få den ud.
Den vil spire der og vokse sig større.
Resten af livet har du
med en pilebusk, der vokser ud af dit hoved.
Tro det eller ej, hun havde gjort det før.
- Væk fra mig. - Okay. Et øjeblik.
Hvad?
Hvad glor du på?
Hvorfor vil du overhovedet være med i krybbespillet?
Det rager ikke dig.
EMMANUEL SKOLE
FRU ARMSTRONGS KRYBBESPILSNOTER
De små børn var trætte,
og de store børn var sultne,
og mødrene ville hjem og lave mad,
og fædrene ville hjem
og se kampen i fjernsynet.
Alt imens sad Herdman-børnene roligt og ventede på, at min mor skulle begynde.
Jeg bad om et mirakel, og at Imogene ville forholde sig i ro,
og børnene ikke ville brænde ting
og ødelægge mors prøve
og gøre os til grin foran alle.
Okay, det var tre mirakler.
Goddag, alle sammen.
Det tager ikke lang tid.
Okay, et øjeblik.
Det er fra mange opkald i denne uge.
Okay.
For det første, som fru Armstrong altid siger:
"Der er ingen små roller, kun små skuespillere."
Hvad vil det sige?
Jeg ved det ærligt talt ikke.
Vi har ikke mange prøver,
så I må alle forsøge at komme til dem alle.
- Hvad hvis vi bliver syge? - I bliver ikke syge.
I små børn herovre
skal spille engle.
"De ældre børn spiller hyrder,
gæster på kroen og korsangere.
Vi skal bruge Maria og Josef,
de tre vise mænd, og Herrens engel.
"Det er ikke svære roller, men de er vigtige.
Så de børn skal for enhver pris komme til hver eneste prøve."
Hvad, hvis de bliver syge?
- De bliver heller ikke syge. - Hvad, hvis de gør?
Ingen bliver syge, David.
Vi begynder altid med Maria.
Vi må vælge Maria med omhu,
fordi Maria er Jesu mor.
Hun skulle være en sød, glad lille pige, som..."
Okay, nok om det.
Mange af jer vil spille Maria i vores krybbespil,
men vi har kun brug for én.
Har du et spørgsmål?
Nej, jeg vil være Maria.
Og Ralph vil gerne være Joe.
Det var som en detektivfilm,
hvor en gammel dame stikker en pistol ind ad bankruden
og siger: "Giv mig dine penge," og du kan ikke tro det.
Min mor kunne ikke tro det.
Vi må give alle en chance.
Er der andre, der vil spille Josef?
Elmer? Du plejer at lide at spille Josef.
Elmer hadede at spille Josef.
Hans far var præst
og tvang ham, da ingen meldte sig.
Ingen andre meldte sig.
Det er meget overraskende. Er der nogen andre?
Okay.
Ralph bliver vores Josef.
Er der andre med lyst til at spille Maria?
Alice, har du lyst til melde dig i år?
Nej.
Slet ikke nogen?
Mor var i en forfærdelig situation. Den værste.
Forældrene, krybbespillet, kirken, hele byen
ville bebrejde mor, hvis krybbespillet gik i vasken.
Ville jeg træde til og hjælpe?
Mit næste træk ville være afgørende
for krybbespillet frem til i dag.
Okay.
Imogene bliver vores Maria.
Nu er det de vise mænds tur.
Leroy, Claude og Ollie vil spille dem.
Okay, vi er nødt til at give alle en chance, Imogene.
Alle har fået chancen.
De har haft alle mulige chancer.
- Og Herrens engel? - Gladys.
Mig.
Robby.
Michelle.
Ræk nu hånden op.
Så er det vel det.
Vi har brug for fårehyrder.
Du er med, Charlie.
David og Robby?
Jeg er lige kommet i tanke om det, vi skal til Philadelphia.
- Vi er ikke. - Jeg bliver sikkert syg.
Jeg noterer jer begge som måske.
Mor, Gladys Herdman slår for hårdt.
Du godeste, Gladys har ikke tænkt sig slå nogen.
Sikken tanke.
Herrens engel besøger hyrderne på marken
og fortæller dem, at Jesus er født.
Og slår dem.
Jeg vil ikke høre mere.
Ingen hyrder vil sige op eller blive syge.
Eller tage til Philadelphia.
Jeg havde det forfærdeligt på min mors vegne. Det var delvist min skyld.
Fem minutter inde i hendes vikariat for fru Armstrong
havde Herdman-børnene kapret hele krybbespillet.
Jeg frygtede, det ville køre i samme rille,
og nu vil jeg gøre alt for, at det bliver kedeligt igen.
Rygtet om, det der skete, spredte sig hurtigere
end en Herdman-påsat græsbrand.
Børnenes forældrene ringede til naboerne,
som ringede til deres slægtninge.
Hvordan kunne du lade det ske? Hvordan kunne...
Er der nogen, der har en papirpose?
Det er ikke fair, at en familie som ikke går i kirke,
brasede ind og overtog krybbespillet.
Det var uretfærdigt.
Vi er enige om, at det var en farce.
Fordi Herdman-børnene meldte sig til krybbespillet?
Hun henviser til den alvorlige overtrædelse
af den upartiske castingproces.
Med al respekt, intet ved processen
har været upartisk, fru Armstrong.
Og hvad angår en grov overtrædelse,
Jeg bønfaldt jeres børn om at deltage.
Vi var lamslået.
Men du talte.
Det kom i bølger.
Jeg beklager, men vi bruger
virkelig store ord om et krybbespil,
hvor børnene bare skal stå
på det samme sted som altid hvert år.
Vi tager det alvorligt.
Det gør jeg også, fru Slocum. Det er derfor, jeg meldte mig frivilligt.
På baggrund af, hvem du har valgt som Maria, gør du det åbenbart ikke.
Rebecca,
er det muligt, at som Alices mor,
har du en interesse i, hvem der spiller Maria?
krybbespillet er helligt.
Øjeblik.
Er krybbespillet helligt?
- Det er klart. - Det handler om fællesskab.
- Og fundraising. - Og Jomfru Maria.
- Og tradition. - Hvad foreslår I så?
At jeg smider Herdman-børnene ud af krybbespillet
og holder dem ude af kirken?
Ja.
Jeg kan ikke smide dem ud.
Ja. Det kan blive en katastrofe med Herdman-børnene.
Det er et krybbespil, jeg kunne tænke mig at se.
Jomfru Maria, der ryger cigar,
hyrderne, der slår hinanden med deres hyrdestave.
De brænder nok krybben ned.
Hvorfor sagde du til dem, de ville få mad i kirken?
For jeg troede ikke, at de ville komme ind i en kirke.
Sært nok gik de ikke op i flammer.
Beklager, jeg ikke meldte mig.
Spolerede jeg stykket?
Du godeste, nej. Skat...
Beth, jeg vil fortælle dig, hvad jeg sagde til de nedladende,
hyperkontrollerende damptromler fra kirken,
og Helen Armstrong er måske overrasket over, solen står op,
selv om hun ikke fører tilsyn,
er hun ikke den eneste kvinde, der kan lede et krybbespil.
Hvis de ikke tror, jeg kan gøre det, venter der dem en lærestreg.
Har du sagt alt det?
Ikke det hele.
- Noget af det? - Glem det.
Aftenen kom for den første prøve.
Mor skulle bevise, at hun kunne få det til at fungere.
Jeg var klar til at hjælpe, hvor jeg kunne.
Men som sædvanligt blev børnene sendt udenfor,
mens forældrene havde bønnetid sammen.
Det handlede ikke så meget om bøn, men vi skulle
brænde energien af, så vi ville opføre os ordentligt.
Men så...
Nu.
Stop.
Hej børn. De er klar om et øjeblik.
God prøve.
Den første prøve var omtrent lige så sjov
som en tre timer lang tur i skolebus.
Og lige så støjende og overfyldt.
Men efter det, der lige var sket, var der ingen, der sagde en lyd,
og vi ventede på at se,
hvilke rædsler Herdman-børnene ville finde på.
Det er derfor, de ikke burde være dukket op.
Sagde pastor Hopkins ikke, at Jesus sagde:
"Lad de små børn komme til mig?"
Jesus ville have udeladt Herdman-børnene.
- Okay. - Mor?
Har du brug for hjælp med noget?
I dag ignorerer vi alt andet end blod.
Jeg begynder snart. Sæt dig ved siden af Imogene.
Mor.
Måske smitter din ro af på hende.
Okay, stille, alle sammen.
Godt, så.
Okay.
Velkommen, alle sammen. Vi er glade for at se jer alle sammen.
Det er den største løgn sagt i kirken.
Først den nemme del.
Lad os adskille alle i engle,
hyrder og gæster på kroen.
Hvem var hyrderne? Hvor kom de fra?
- Hvad er en kro? - Et slags motel,
hvor folk overnatter.
Hvilke mennesker? Jesus?
Helt ærligt. Jesus var ikke engang født endnu.
Maria og Josef tog derhen.
- Hvorfor? - Hvad skete der først?
- Begynd fra starten. - Helt fra begyndelsen?
Det skræmte alle, fordi begyndelsen
ville være Første Mosebog,
hvor der står: "I begyndelsen."
Så kunne vi blive her i årevis.
Lad os starte ved begyndelsen af juleevangeliet.
Vi har alle hørt den en million gange.
Jeg tror, det er en god idé at høre det igen.
Det er en god påmindelse om, hvad julen handler om.
"Også Josef drog op fra byen Nazareth
i Galilæa til Judæa
til Davids by, som hedder Betlehem,
fordi han var af Davids hus og slægt,
for at lade sig indskrive sammen med Maria, sin forlovede,
som ventede et barn."
- "Ventede et barn"? - Gravid, idiot.
Ralph, så er det nok.
Det er ikke pænt at sige, Maria var gravid.
Mor ville ikke kunne lide det.
Det var sandt.
Fru Wendelken brød sig ikke om
katte, der føder og æglæggende fugle,
og hun lod ikke Alice lege med nogen, der havde to kaniner.
Hold nu kæft.
Jeg vil gerne høre det.
Jeg kunne ikke tro det.
Herdman-børnene var kendt for aldrig at sidde stille
og aldrig lytte til nogen.
Lærere, forældre, politi.
Men det var noget ved juleevangeliet,
der fik dem til at sluge hvert et ord.
Maria og Josef måtte gå ind i stalden,
fordi der ikke var plads til dem på kroen.
Du godeste. Ikke engang til Jesus?
Vi bruger ikke Guds navn på den måde, Imogene.
Hvad er en krybbe? Er det en slags seng til babyen?
Hvorfor i laden?
Det er det, der er pointen, Leroy.
De havde ikke en seng i en lade.
De brugte det, der var.
Hvad ville du gøre, hvis du fik en baby
og ingen seng til den?
Vi lagde Gladys i en skuffe.
Sådan.
Maria lagde Jesusbarnet
i et fodertrug af sten.
Hvad var det sammenkrøllede tøj?
Du sagde, at hun pakkede ham i sammenkrøllet tøj.
Hun svøbte barnet.
De plejede at pakke babyer tæt ind i et stort stykke stof,
så de lå stille.
De bandt ham og lagde ham i en kasse?
Hvor var børneværnet?
"Da stod Herrens engel for dem,
og Herrens herlighed strålede om dem."
Shazam.
Shazam?
Ud af den sorte nat
søger den mægtige Marvo en forfærdelig hævn,
Hun har aldrig sagt så meget.
Det er en tegneserie.
Nå, men ja.
Jeg tror, Herrens engel
er lidt ligesom en tegneseriehelt.
"Da Jesus blev født i Betlehem i Judæa,
på Kong Herodes' tid,
og der kom tre vise mænd fra Østerland til Jerusalem."
Det er dig, Leroy. Claude, Ollie, hør efter.
Hvorfor er de vise? Er de lærere eller sådan noget?
Nej, spade, de er ligesom præsidenter.
Vi må ikke slå.
Men det er tæt på. De var konger.
Det var på tide.
Måske vil nogen endelig sætte den krovært på plads
og få babyen ud af laden.
"Og de gik ind i huset
og så barnet
hos dets mor Maria,
og de faldt ned og tilbad det,
og de åbnede for deres gemmer
og frembar gaver til det, guld, røgelse og myrra."
Øjeblik. Hvad er det for noget?
Olier og parfume.
Olie? Hvilken slags billig konge deler olie ud?
Man kan få bedre gaver på brandmændenes herberg.
Det var Kong Herodes.
Han sendte de vise mænd for at finde Jesusbarnet.
Var det ham, der sendte de elendige gaver?
Det var værre end det.
Herodes planlagde at slå Jesusbarnet ihjel.
- Min Gud. - Imogene.
Hvem spiller Herodes?
Vi viser ikke Herodes i krybbespillet.
- Hvad? - Hvad?
- Helt ærligt. - Nej.
Man skal vise ham, der får tæsk.
Charlie kan være ham.
- Jeg vil ikke være Herodes. - Nej.
De burde få fat i kroværten.
- Gladys, brug dine englekræfter. - Nej, skat, jeg tror ikke, vi...
Okay, det er nok.
Okay.
Nu skal I falde til ro.
- Måske kan Jesus dræbe Herodes. - Shazam.
- Flot maleri, ikke? - Måske.
Maria var en hård negl.
Hård?
Ja, hun gik igennem en hel del
for at bringe et barn til verden.
Det ser ikke hårdt ud.
Det ser bare sødt og pænt ud.
Ja. I det maleri gør det vel.
Hvorfor har de navnet på vores by over maleriet?
- Ved du, hvad Emmanuel betyder? - Nej.
Det betyder "Gud med os".
Det var Jesusbarnet.
Og du er...
Den rolle, du meldte dig frivilligt til at spille,
hjalp med at realisere det.
Det er ret fint.
Det er det vel.
Nå, men...
Hør, jeg...
Du har stillet en masse gode spørgsmål i aften.
Og det fik mig til at tænke på,
om du hellere ville se krybbespillet
og ikke spille med.
Du kunne virkelig
suge det til dig, se alle detaljerne.
Forstår du?
Nej, jeg vil gøre det.
Min rolle burde sætte ild til kroen.
Måske kan du i stykket
jage kroværten til et andet land.
Imogene...
De skal virkelig opføre sig ordentligt.
Hjælp mig med det.
Du kan få al desserten efter krybbespillet.
Hvad siger du?
Det har jeg hørt før.
Imogene, kom så.
Jeg smutter.
- Hvad er der sket med dig? - Herdman-børnene.
De prøvede at slå mig ihjel igen.
Show business, kammerat.
Jeg er i vildrede.
Jeg kan ikke se nogen blå mærker. Det er altid noget.
Vi øvede ikke engang. Hun fortalte juleevangeliet.
Børnene kender det ikke.
Forestil dig, at du ikke vidste noget, og nogen fortalte dig det.
Julemanden forvirrer mig mere.
Hvad ville du synes om det?
Det er et gæstfrihedsmareridt.
Det er ynkeligt, en gravid kvinde kommer,
og så er det kun plads i stalden.
Det sagde Herdman-børnene også.
Jeg har aldrig tænkt over det. Det er ynkeligt.
Vi hører alt om denne varme stald
med dyrene og det velduftende hø.
Mine fætre er fra landet.
Der er intet sødt ved den lugt.
Jeg må indrømme det.
Inderst inde har disse børn måske gode instinkter.
De ville brænde Herodes levende, mor.
Jeg sagde "inderst inde".
De valgte den rigtige skurk. Det er da noget, ikke?
Hvad skete der med Herodes? Det ved jeg ikke.
Hvem ville ringe nu...
- Fru Armstrong. - Fru Armstrong.
Det er femte gang denne time.
Wendelken fortalte hende, du ikke smed Herdman-børnene ud.
Hun vil vide, hvorfor det trækker ud.
Det her minder mig om, hvor travlt du har.
Gud...
Jeg har bare en fornemmelse af,
det bliver en sand katastrofe.
Er du vågen?
Hvordan går det med alt?
Kan mor ikke udskifte Herdman-børnene?
Det er lidt for sent nu.
Det er min skyld, fordi jeg ikke rakte min hånd op.
Der var en mand, der var meget klogere end mig, der engang sagde:
"Du må ikke tilføje en eneste time til dit liv,
hvor du er ængstelig over noget som helst."
Det indebærer et krybbespil.
Han havde ikke mødt børnene.
Faktisk...
Han kender dem bedst.
Nå, men vil du komme med mig i morgen tidlig for at lave noget?
Hvad for noget?
Et slags ærinde.
Det vil være godt for dig. For hele familien.
Jeg vil vise dig noget.
Okay.
Få noget søvn.
- Glædelig jul. - Glædelig jul.
Evan. Har du den?
Ja.
- Tak, Bob. - Tak. Glædelig jul.
- Hvad er det til for? - Det kunne du lide at vide.
Jeg vidste ikke, du var julemand.
Der er ingen hemmelighed.
Kirkeudvalget for velgørenhed
har gjort det i menge år.
Det er en godt at komme ud af sin komfortzone og træde i karakter.
Desuden tænkte jeg, at I ville være interesseret i et af mine stop.
Nogle af dine klassekammerater bor her.
Er det rigtigt? Er det et af dine stop?
Du har aldrig fortalt, at du besøgte Herdman-børnene.
Det virkede først vigtigt nu.
- Beth, vil du med? - Det ville ikke være en god idé.
Okay.
Men vi er alle nødt til at huske på, julen kommer til alle.
- Skinkemanden. - Jeg vil have.
- Det er skinkedag. - Giv mig noget skinke.
Skinkedag.
Hey.
Den skinke er julemad,
og hvis nogen rører den inden da,
vil jeg opfinde en tortur kun til jer.
- Er jeres mor hjemme? - Ikke når solen er oppe.
- Det er jeg ked af. - Det gør ikke noget. Jeg kan lave mad.
Det er jeg sikker på.
Sig til hende, at jeg kom forbi.
Den største skinke til jer.
Glædelig jul.
Giv mig den. Første bid.
Giv mig den. Væk med dig, Imogene.
Slip mig, Ralph.
Ind med jer.
Der er ingen mor eller far hjemme.
Hopkins siger, de ikke ved, hvor moren er halvdelen af tiden.
Jeg hørte det, da Gladys fyldte to år,
hr. Herdman steg på et tog, og kom aldrig tilbage.
- Ingen kan bebrejde ham det. - Okay, Beth, så er det nok.
Jeg kan ikke tro, at jeg lyttede til de kvinder.
Hvad har du på hjerte?
Jeg tænker på,
at fru Armstrong og fru Wendelken
og alle andre kan rende og hoppe.
I sidste ende
rakte de hånden op og kun dem.
Og sådan er det.
Hvad?
Hvordan låner jeg bøger?
Du skal have et kort.
- Har du et? - Ja.
Giv mig det.
Sådan fungerer det ikke.
Jeg kommer lige straks.
VÆR VENLIGST ALTID STILLE
Du milde.
Jeg har ingen penge, hvis det er det, I vil have.
Det her er biblioteket, ikke? Hvor bøgerne er?
Vi har brug for den med Jesus i.
Og hans mor.
- Og de vise mænd. - Og den dumme Herodes.
En, de bruger i kirken.
Mener I Bibelen?
Hej fru Graebner.
Imogene og hendes brødre vil gerne have et lånerkort.
Også jeg.
Og hendes søster.
Beth!
- Jeg troede, at... - Slap af, dame.
Vi skal slå nogle ting op.
Imogene og Ralph spiller Maria og Josef i krybbespillet.
Det er jeg klar over. Jeg har købt billetter.
Før jeg fandt ud af det.
De har ikke tilbudt refundering.
Og nu vil I have lånekort?
Jer?
For at læse i Biblen?
Nu har jeg set det med. Herdman-børnene i biblioteket.
Der er juleevangeliet.
Hvor er billederne?
Billedbiblen BILLEDBOG OM JULEEVANGELIET
Nogle af orden er underlige, men det her er guld værd.
- Ralph, find en Herodes-bog. - Hvordan?
Jeg viser kataloget.
Du skal ikke købe noget.
Det er ikke sådan et katalog.
Beths mor havde ret. Maria er ret hård.
Herdman-børnene ledte i den end bog efter den anden
og slog alle spørgsmål op, de havde.
Mine fingre var helt ridset,
fordi jeg måtte bladre så meget i kataloget.
- Billeder. - Billeder i mange bøger.
Jeg havde haft masser af hjemmeopgaver,
hvor jeg måtte gå på biblioteket,
men jeg har nok aldrig været så interesseret i noget,
som Imogene var i juleevangeliet.
Kan du høre mig?
Hyrderne passede bare deres arbejde, og bang.
Ja, jeg forstår det godt. Men vi er vise mænd.
Vi går op med en kasse med skrammel. Hvorfor skal vi gøre alt dette?
Hvad er det for en film, du kan lide med hvalen?
Land i sigte
Tror I, at ham kaptajnen i Land i sigte
fandt på, hvordan man laver flåder?
- Nej. - Det er rigtigt.
Han måtte læse på det.
Var det ikke for at få kage?
Det handler også om kage.
Men det er også som at lave en film.
I de film, vi ser, får skuespilleren lov til at...
Alle skuespillere og skuespillerinder får lov til at være en anden.
De får mulighed for at ændre, hvem de er og leve et andet liv.
De kan flygte fra deres elendige liv
og blive til en ny person.
Det får vi lov til.
Ja.
Jeg kan være en konge.
Ja, det kan du være på juleaften.
Gladys kan på ingen måde være en engel.
Jo, jeg kan.
Du kan da forsøge.
Fint. Jeg skal bare en fattig fyr, der er gift med dig.
Han er vigtig nok til, at de skrev om ham.
Og jeg får lov til at være en sød, smuk...
Så kan vi få al den mad, de har fået.
Og nu har jeg et bogkørekort.
Ved at dø af grin?
Jeg burde tage hjem.
Ingen bad dig blive.
Claude kan lide sit kort.
Det var det nærmeste tak, som jeg nogensinde ville få.
Undskyld, jeg kommer for sent.
Lad os danne vores grupper.
Engle, I er...
Okay, godt. Og alle andre...
Nå, men tak, fordi I kommer til tiden.
Ja, Claude?
- Kan vi hænge Herodes? - Nej, Claude.
Ingen kommer til at dø i det her krybbespil.
Vi har en masse arbejde at nå,
- så lad os komme i gang. - Undskyld mig.
Hvorfor er de her endnu?
Fordi de er med i krybbespillet.
Og det er sådan, det bliver.
Virkelig?
Og hvad skal jeg fortælle
fru Armstrong, fru Slocum og de andre mødre?
Du kan fortælle dem,
det bliver det bedste krybbespil nogensinde.
Jeg får det til at fungere med Herdman-børnene.
På plads, alle sammen.
ROMS SOLDATER
Er det ikke meningen, at englen siger noget?
Hey.
Ja, de var stadig Herdman-børn,
og nogle folk
havde slet ikke glemt det.
Af sted.
Gå væk fra barnet.
Imogene, de vise mænd er her for at ære ham
ikke skade ham, for himlens skyld.
Hvad, hvis vi ikke tog hjem på en anden måde?
Og hvis vi fortæller kongen, hvor babyen var?
- Den gamle Herodes ville myrde ham. - Han ville ikke.
Jeg tænkte over det senere,
og jeg besluttede at hvis Herodes, en konge,
satte sig for at myrde Jesus, en tømrers lille søn,
og han vidste, hvor han var, ville han gøre det.
Så Leroy gav os stof til eftertanke.
- Stop. - Ingen Jesus. Aldrig.
Lad os bare skrue lidt ned.
Rejs jer. Jeg kan ikke høre jer, når I taler i munden på hinanden.
Alice troede ikke, noget fra Herdman-børnene
var værd at samle på.
Kan man få hende til at smile?
Nej, det gør hun ikke.
Men i det mindste prøvede de andre
på uventede vis.
Okay. På plads, alle sammen.
Hvem taler jeg med om omskrivninger?
Jeg har hørt om omskrivninger af film.
Okay, Gud.
Nu bliver det endnu mere skræmmende.
Så gør noget for at hjælpe mor
og redde krybbespillet.
Det var alt.
Amen.
Den sidste prøve
var også aftenen før fællesspisningen.
Så hele kirken var fuld af børn og forældre
og medlemmerne af madudvalget.
Så fru Slocum fik mulighed for at spionere lidt
for at finde noget, hun kunne misbillige.
EMMANUELS
ÅRLIGE KRYBBESPIL 75 ÅRS JUBILÆUM
Goddag fru Slocum.
Hej.
Jeg er ked af alt det her.
Der er barer så meget at lave på denne tid af året,
så madudvalget besluttede at komme i aften
for at gøre maden klar.
Bare vi ikke generer.
Det gør I ikke.
Vi er ikke i nærheden af køkkenet. Vi er stille.
Mor tog fejl.
Alle vidste, vi var der, før aftenen var omme.
Okay, alle sammen, det her er en generalprøve.
Hvad vil det sige?
- Kostumer. - Udklædning.
Ja, for nogen af jer.
Jeg har ikke noget kostume.
Tag din fars badekåbe på. Det gør jeg altid.
Det har min far ikke.
Hvad har han på derhjemme?
Sine underbukser.
Okay.
Det er helt i orden. Men i år har vi jubilæum,
så kvindeforeningen har hjulpet med kostumerne.
Du kan være sød.
Hej Imogene.
Skal du ikke være i kostume?
Det skal jeg.
Jeg spiller Maria.
Det kunne jeg ikke se.
Du ligner ikke nogen Maria, jeg har set før.
Jeg skal tilberede fællesmiddagen.
Det er til 500 mennesker.
Det får mine øjne til at gløde i lyset.
Hensigten med en generalprøve
er ikke kostumer.
Vi skal igennem krybbespillet uden at stoppe.
- Er I med? - Forstået.
- Jeg er med. - Okay.
Jeg sidder ovenpå blandt publikum.
Gulvet er jeres.
Ja.
Stort smil.
Hold fast i rækværket.
Det er godt.
Du godeste. Alle sammen, det er showtime.
Imogene. Hvad er der galt? Hvor er dit kostume?
Hvor er barnet?
Der er ingen baby. Vi bruger en dukke.
Ja, det ved jeg godt.
For du kunne ikke få en rigtig på grund af mig.
- Nej. - Det var sandt.
Vi fik tilbudt mange babyer i starten.
Hele vejen fra Eugene Sloper, som var en lovende mulighed,
op til Junior Cottle, som var næsten fire år.
Hans far sagde, han kunne skrumpe.
Jeg hørte, vi mangler en baby. Jeg kan hjælpe.
Er det rigtigt? Det er godt. Hvem er det?
De har altid babyer i vogne i supermarkedet.
Jeg tager bare en.
Imogene, jeg håber, du laver sjov.
Du kan ikke bare gå med nogens baby.
Jeg tvivler på, at Imogene vidste det.
Hun gik med alt det andet.
Men da forældrene hørte om Herdman-børnene,
trak de babyerne tilbage.
- Vi havde håb. - Hallo?
Bernice Toole var plejefamilie for et spædbarn.
Nej, det er ligegyldigt, hun er kineser.
- Tak, Bernice. - Ja.
Men så blev barnet adopteret.
Bernice sagde, det var for tidligt at bede om at låne barnet.
- Så det var det. - Hvor er det?
Beth tog det vist fra bilen.
Lad os tjekke det med hende.
Imogenes brødre gemte dukken,
fordi de ikke syntes, at det lignede Jesus,
hvad det så end betød.
Men efter en nytteløs søgen var vi nødt til at starte.
- En stald og en krybbe - O Bethlehem, du lille by...
- E n pude af strå... - Så mildt ned til...
Stop.
Bagerste række, "En stald og en krybbe" kommer først.
Jeg har barnet.
Endelig. Ikke takket være jer idioter.
Du må ikke røre ham. Det er Jesusbarnet.
Imogene, du skal ikke sige noget som helst.
Vise mænd, I skal stille og roligt forlade stedet.
Det er vigtigt, alle sammen. Kan I huske, hvad jeg sagde?
Ingen siger noget i vores krybbespil,
bortset fra Herrens engel
og det syngende kor.
Maria, Josef og de andre
skaber et dejligt billede,
mens vi tænker på julen, og hvad den betyder.
Hvad betyder det?
Jeg er ved at glemme det.
Okay, lad os tage det fra...
Du må ikke have øreringe på under krybbespillet.
Maria gik ikke med øreringe.
- Jeg skal have de her på. - Hvorfor det?
Jeg har fået huller i ørerne, de må ikke lukke.
- De lukker ikke på 90 minutter. - Jeg må hellere lade dem sidde i.
- Sagde lægen det? - Hvilken læge?
- Hvem har piercet dine ører? - Gladys.
Okay.
Vi finder et mindre par til krybbespillet.
Lad os tage det fra starten. Okay...
Jeg burde fortælle, hvad jeg kaldte ham.
Nej. Maria giver ikke barnet et navn.
Jeg navngav ham.
Nej. Josef giver heller ikke barnet et navn.
Gud sender en engel for at fortælle Maria, hvad hans navn skulle være.
Jeg ville kalde ham Bill.
Fortalte Gladys Maria, hvad hendes baby skulle hedde?
Nej, Gladys er englen,
der kommer til hyrderne og siger:
"I dag er en frelser fød."
Til mig. Ikke dem. Mig.
Det er mig, der har født barnet.
Det betyder bare, at Jesus er for verden.
Til os alle er der født en frelser, selv de fattige, som...
...hyrderne, I spiller.
Hvorfor måtte Maria ikke navngive sin egen baby?
Hvad gjorde englen? Kom og sagde:
"Giv ham navnet Jesus?"
- Ja. - Det er ikke rigtigt.
Englen siger:
"Man skal kalde ham Underfuld Rådgiver,
Vældig Gud, Evigheds Fader, Freds Fyrste."
Gud. Han ville aldrig bestå første klasse,
hvis han skulle skrive alt det.
Det er jeg ked af.
Jeg kom forbi og ville kigge ind.
Jeg må hellere tjekke til kagen med æblemos.
Du skal ikke vanhellige Herrens navn.
Hvordan kan du være Maria, hvis du fornærmer alle?
Jeg tror, vi skal tage en pause.
Lad os mødes her igen om fem minutter,
og så starter vi forfra.
Jeg sagde, det ville blive en katastrofe.
Jeg overtager gerne rollen som Maria når som helst.
Godt at vide, Alice.
Imogene, må jeg...
Jeg skal på toilettet
og ud af det her fjollede kostume.
Der er hun. Har du brug for noget?
Det er på en måde helt forkert.
Alt ramler.
Jeg tvivler på, det hang sammen i første omgang.
Kan vi ikke sætte Alice ind som Maria?
Herdman-børnene må ikke spolere det
for kirken eller dig.
Jeg tror, at Imogenes er vildt nervøs.
Jeg skal bare igennem denne prøve.
Vi kan gøre det.
Brand.
Hvad nu?
Hvorfor?
Tyk røg kommer fra badeværelset.
Okay. Alle sammen, tag fat i hinandens hænder.
Tag fat i din nabos hånd og...
Okay, Beth, før kæden ud.
Tag jeres jakker, alle sammen.
Alice?
Beth, skat...
Kom så, alle sammen.
Er du okay, min ven?
Jeg kunne lugte røg, da jeg kom ind.
Kunne du lugte røg på badeværelset?
Gå med din far.
- Ved vi, hvad der skete? - Herdman-børnene.
Kom så, engle.
- Imogene, er du okay? - Ja.
Træd til side. Endnu en Herdman-brand.
- Jeg er bange. - Jeg ved det, søde.
Herdman-børnene? I kirken?
Jep. Dem alle sammen.
Herre, vær os alle nådig.
Sikken katastrofe. Lutter problemer.
Beth, kan du finde Herdman-børnene?
- Okay. - Find dem.
Imogene?
Så du Imogene Herdman på badeværelset?
Hun var der.
Alle ved, at de børn ryger.
Så det var det, der skete.
Mor, jeg kan ikke finde Herdman-børnene.
De har lige været her, ikke?
Jeg har ledt overalt. De er væk.
Dianna så Imogene stå derovre.
Stedet er fuld af røg.
Hun ryger. Hun startede branden.
Det må være dråben.
Drag nu ikke forhastede konklusioner, Rebecca.
Det ville være noget nyt.
Hendes Maria gjorde det.
Og en million andre ting.
Vil du gerne høre det?
- Hvad sker der nu, mor? - Jeg ved det ikke.
Vil de aflyse nu?
De prøver måske.
Grace sagde, at Herrens engel er som en tegneseriehelt.
Er det noget, Herdman har gjort?
Jeg hørte, at de talte om undertøj hele tiden.
De taler ikke om undertøj til prøverne.
Det var en anden.
Alice siger, at de talte om, at Jesus blev myrdet.
Det står i Bibelen.
De burde ikke være her.
- Nej. - Jeg er enig.
Er der røg, er der ild.
- Bogstaveligt talt. - Okay, alle sammen...
Du har gjort alt arbejdet, ikke dem.
Hvis du siger, at det går, stoler jeg på dig.
Jeg beklager, men det kan jeg ikke sige.
Pastor Hopkins, vi har fundet kilden.
Ja?
Min kage med æblemos.
Men jeg så røgen komme fra badeværelset.
Det var derfor, jeg ringede.
Der var ingen brand i badeværelset.
Mens alle var her, brændte kagen på.
Tak, mine herrer. Gå hjem, alle sammen.
Vi er færdige her. Okay?
Generalprøven er i kassen.
Sagde jeg det rigtigt?
Ja, du sagde det rigtigt.
Er der ingen, der siger undskyld?
Lad os tage hjem.
EMMANUELS ÅRLIGE KRYBBESPIL 75. ÅRS JUBILÆUM
Hej skat.
Hej.
Du gør det godt, mor.
Tak, skat.
Selvom jeg ikke tror, andre er enige med dig.
Formentlig ikke.
Jeg troede, jeg kunne gøre det.
Det ville være det bedste nogensinde,
Selv med Herdman-børnene.
Er det stadig for sent at erstatte dem?
Jeg tror ikke, det ville være rigtigt.
Jeg synes heller ikke, det er rigtigt.
De kvinder taler så dårligt om Herdman-børnene.
Du må huske på.
Hele pointen med evangeliet...
...er, at Jesus blev født for Herdman-børnene
ligesom han blev født for os.
Vi ville misse pointen med det hele,
hvis jeg afviste dem.
Men hvad, hvis de ødelægger det?
Det gør de sikkert.
Det handler ikke om mig.
Du gør det godt, mor.
Lad os nu se, hvad der sker i morgen aften.
Hvad er der, skat?
Mor?
Jeg har bedt om det, og jeg er enig med dig.
Du er nødt til at holde med Herdman-børnene.
Tak, skat.
Men ingen tager telefonen hjemme hos Herman-børnene.
Er linjen frakoblet?
Det tror jeg ikke.
Jeg håber ikke, de hørte, hvad folk sagde om dem.
Har Imogene droppet det?
- Jeg ved det ikke. - Hvordan kunne hun det?
- Det kan hun ikke gøre mod dig. - Det skal nok gå, Beth.
Alice kan spille Maria. Det skal nok gå.
Eller det bliver, som det altid har været.
Det kan ikke forblive det samme.
Hvor skal du hen, Beth?
Beth?
Forklar mig det her.
Før kunne krybbespillet kun fungere
uden Herdman-børnene.
Nu ville det kun fungere med dem.
Måske ledte min mor ikke udvalg eller drev en virksomhed
eller gik i smarte kjoler på shopping,
men hun gjorde det rigtige, da ingen andre ville.
Så nu var jeg nødt til det.
Og det betød, at jeg måtte mødes med Imogene Herdman alene.
Hej Gladys.
Jeg skal tale med Imogene.
Okay.
Hvad vil du?
Efter al den cykling,
burde jeg vide, hvad jeg ville sige.
Jeg spekulerede som en gal.
Men da hun åbnede døren, sagde jeg bare...
Hey.
Vent.
- Hvorfor gik du i går aftes? - Det var koldt udenfor.
De forsøgte at finde ud af, hvad der var sket.
En flok idioter, der står rundt omkring og klør sig i røven.
De fandt ud af, vi gjorde det, og begyndte at lede.
De brændte en kage på.
Det er ligegyldigt. De vidste, at det var mig.
De tror, du ryger cigarer. De antog bare...
Selvfølgelig gjorde de det.
Røg du en cigar?
Ja.
Du burde ikke ryge.
- Modtaget. Farvel. - Vent.
- Spiller du med i krybbespillet? - Nej.
- Hvad? - Jeg gør det ikke.
Men jeg troede, du ville være en anden.
Som på film.
Tingene har ændret sig. Farvel.
- Gider du? - Ja, det gør jeg faktisk.
Min mor forsvarede dig. Hun kæmpede for dig.
Byen hader hende praktisk talt for det.
Men hun gjorde det alligevel. Fordi hun holder af dig.
Hvad rager det dig?
Du ville ikke have mig i krybbespillet.
Vel?
- Tingene har ændret sig. - Virkelig?
Min mor har brug for, du spiller Maria.
Okay?
Ja, jeg bad hende om at finde en anden.
Hun gav dig en chance.
Der kommer folk fra hele verden.
og det er for sent at ændre rollerne
og håbe på, det er det samme kedelige krybbespil...
Jeg kan ikke.
Jeg bliver aldrig pigen på maleriet.
Men vi kan ikke have et maleri på scenen.
Men en virkelig person.
- Alice vil gøre det. - Klart. "Alice gør det."
Alle elsker Maria,
fordi hun er sød og smuk.
Og det bliver jeg aldrig...
Du tror ikke, du kan være sød, fordi du er så hård.
Det hårdeste barn i verden.
Men hvis du dropper krybbespillet, vil du hverken være sød eller hård.
Desuden var Maria,
den rigtige Maria,
ligeglad med, hvad nogen tænkte om hende,
og hun gjorde det svære, selv om det var skræmmende.
Lidt ligesom dig.
Kom nu.
For min mors skyld?
Bare for at gøre alle vrede?
Desværre. Jeg er en Herdman. Jeg er ikke hende.
I det mindste vil vores lys se perfekte ud.
Nå, men...
Vi er her.
Du klarede det. Vær stolt af det.
Ikke sandt, Beth?
Vi har aldrig øvet det fra start til slut.
Jeg ved ikke, hvad der kommer til at ske.
Hvis de børn kommer,
er det måske det første krybbespil,
hvor Josef og de vise mænd kommer op at slås,
og Maria tænder en smøg og stikker af med babyen.
- Er du sød? - Okay.
- Pøj pøj. - Tak.
Det mener han ikke.
Det siger de i teatret.
Fru Armstrong skrev om det i sin notesbog.
Se dig lige.
Det er for stramt.
Du ser godt ud. Du kan gå backstage.
Jeg tror ikke, de kommer.
Jeg behøver vist Alice.
Jeg forstår.
Alice?
Du skal måske spille Maria i aften.
75 ÅRS JUBILÆUM
- Okay, så er det nu. - Ja.
Shirleys vinge stak mig.
Når hun vender sig, skal du bare dukke dig.
Okay.
Maria og Josef er klædt på og klar.
Det er godt, Alice.
Tak, fordi I kom.
I 75 år
har krybbespillet været en mulighed
for at minde os om, hvem julen skal handle om.
I år
er det blevet lidt anderledes, end vi havde planlagt.
Og jeg må indrømme, det er første gang for dette krybbespil.
Helt ærligt...
...der er sket så meget, før vi kom hertil...
...at jeg ikke helt ved hvad der kommer til at ske i aften.
Men måske er det ikke så dårligt.
Fordi Maria og Josef var heller ikke så sikre.
Tak, fordi I kom.
Og glædelig jul.
- Er du okay? - Jeg aner det ikke.
Okay.
En stald og en krybbe
En pude af strå
Så usselt var stedet
Hvor Frelseren lå
Men stjernen på himlen
Hvad laver hun?
Guds øje i løn...
Hvad er der galt?
I Himmelglans
Klæder den lille Guds Søn
Og englene synger
Om Guds velbehag
Og natten forsvinder...
Hvad har hun på?
Hun tog noget med hjemmefra.
Hun havde tænkt sig at gøre det,
så hun ville ligne den rigtige Maria.
De ligner flygtninge.
Ja.
Det gør de.
"Og det skete i de dage, at der udgik
en befaling fra kejser Augustus
om at holde folketælling i hele verden.
og Josef tog til Betlehem med sin forlovede Maria..."
O Bethlehem, du lille by
Så skøn du ligger der
I nattens skær en stjernehær
Så mildt ned til dig ser
Dog i de mørke gader ses
Evighedens lys...
Hvorfor bøvser du dukken?
Det var sådan, jeg hjalp Gladys som baby.
Så mildt ned til dig ser...
Nu har jeg aldrig...
Bøvse Jesusbarnet, som om han havde kolik.
Det var i hvert fald ikke med i programmet.
Jeg kan godt lide det.
Jesusbarnet havde vel også brug for at bøvse.
Han er...
"Og i den region
var hyrder på marken,
der vogtede over deres flokke om aftenen."
I den samme egn var der hyrder Som lå ude på marken
Og holdt nattevagt over deres hjord
Da stod Herrens engel for dem
Og Herrens herlighed strålede om dem
"Og Herrens engel viste sig for dem."
Og Herrens engel viste sig for dem.
Hey.
En frelser er jer født.
Hvad venter I på? Gå hen, og se babyen.
Skynd jer.
Tre vise mænd fra Østerland
Bringer gaver fra hinsides
Marker og dale
Heder og bjerge
Jeg vidste, det ville ske.
De har ikke røgelse, myrra eller guld.
De tog noget andet med,
og jeg vidste med det samme hvor det kom fra.
De kan nok ikke engang lide skinke.
Jo, de kan. De elsker skinke.
Min skinke er med i stykket.
"Da Jesus blev født,
kom der vise mænd fra Østerland for at tilbede ham,
med guld, røgelse og myrra."
Det er meningen, de skal gå. De ødelægger det hele.
Det giver god mening,
at de vise mænd sætter sig ned.
De er kommet langvejs fra.
Forventer du, at de skal aflevere skinken og gå?
De tog ikke skinke med.
Hvem er dette barn, som ligger til hvile
Som sover på Marias skød
Hvis engle...
Med hensyn til at ødelægge det hele,
forekom det mig,
Herdman-børnene havde forbedret krybbespillet en hel del.
Bare ved at gøre hvad der faldt dem ind.
Som at bøvse babyen, for eksempel.
Eller tænke, at en skinke ville være en bedre gave
end en masse parfume eller olie.
Normalt når vi kommer til Glade jul, dejlige jul,
var jeg træt af det hele
og glædede mig til, at det sluttede.
Men sådan havde jeg det ikke denne gang.
Jeg ønskede næsten, at krybbespillet ville fortsætte
med Herdman-børnene i front,
bare for at se, hvad de ellers ville gøre.
Det gik op for mig, at jeg aldrig rigtig havde set krybbespillet før.
Men Imogene fik mig til at se det tydeligere end nogensinde.
Glade jul
Dejlige jul
Engle dale ned i skjul
Hid de flyve med Paradis-grønt
Hvor de se, hvad for Gud er kønt
Og så skete det.
Alle havde ventet på,
at Herdman-børnene gjorde noget helt uventet.
Og ganske rigtigt...
Se.
Hun græder.
Maria græder.
I det øjeblik...
...oplevede Imogene Herdman det sande juleevangelie
for allerførste gang.
Og det gjorde vi også.
Bud om ham, som i krybben lå
Nå, men...
Det var det bedste krybbespil nogensinde.
Buk.
Buk. De klapper ad dig.
Tak.
Alle var enige om, at det var det bedste nogensinde,
men ingen kunne sætte ord på hvorfor.
En ting vidste jeg dog.
På grund af min mor
og hendes forståelse af juleevangeliet,
fik Herdman-børnene endelig hvad de hele tiden havde mest brug for.
Et fællesskab.
Men de gav os også noget, vi havde brug for hele tiden.
I årevis har jeg tænkt på julens under
og mysteriet om Jesu fødsel og aldrig rigtig forstået det.
Men nu virkede det ikke så mystisk alligevel.
Da Imogene spurgte mig, hvad krybbespillet gik ud på,
sagde jeg, det handlede om Jesus.
Men det var bare en del af det.
Det handlede om en nyfødt baby
og hans ludfattige mor og far,
som var i store problemer.
Ingen penge, intet sted at tage hen, ingen læge,
Ingen, de kendte, ingen respekt.
Men det var dem, Gud valgte til at hjælpe med at ændre verden.
Hvad angår Imogene,
var det, som om julen pludselig kom over hende.
Tak, fordi du kom tilbage.
På grund af dig.
Det tror jeg ikke.
Her er din skinke. Fantastisk rekvisit.
Det var ikke en rekvisit. Det var en gave fra drengene.
Og...
Jeg har noget andet.
Det var på tide at returnere den.
Tak.
Så nu, hvor krybbespillet er forbi,
har du nok ikke tænkt dig at komme her igen.
Men måske kunne du komme næste uge?
Så længe der er snacks.
Det er helt rigtigt.
Ikke?
Hvad er det?
Maleriet.
Hvad mente hun med "helt rigtigt"?
Det ved jeg ikke.
Jeg tror, Imogene kunne lide ideen om Maria i maleriet.
De ser alle rene ud.
Som om hun aldrig har lavet noget andet
end at få Jesus juleaften.
Imogene fortalte mig det engang,
"Jeg er ikke hende."
Men for mig...
...vil Maria altid ligne Imogene Herdman.
Det er derfor...
...vi stadig bruger det her tæppe efter alle disse år.
Årets Krybbespil Optagelsesprøver
Så, alle sammen,
nu hvor I ved,
hvorfor krybbespillet er så vigtig for os...
...er der så nogen, der vil spille en rolle?
Wow, det er mange hænder.
Heldigvis
har vi mange roller, og der er ingen små roller.
Okay, forældre,
tag gerne alle med ned til alteret,
vi skal nok få styr på alle.
Vi tildeler jer roller,
og vi holder vores allerførste prøve.
Okay, smut så.
Må jeg prøve dem?
Det var Gladys' vinger.
Hun vil ikke lade nogen andre gå med dem.
Men hvis du løber nedenunder, finder vi et helt nyt sæt til dig.
"Hej, en frelser er jer født."
Slut
Ollie Herdman er nu dyrlæge,
der har specialiseret sig i katteforskning.
Claude Herdman er nu skolelærer.
Hans elever tør ikke bande ad ham.
Leroy Herdman har siddet i fængsel et par gange,
Men han har det bedre nu.
(Helt ærligt, 1 ud af 6 Herdman-børn er ikke dårligt)
Gladys Herdman er stewardesse.
Hendes passagerer lytter altid efter.
Ralph Herdman er præst i den største kirke i Midtvesten.
Hans seneste prædiken havde titlen, "Hvad med Herodes?"
Imogene Herdman spillede med i nogle få film,
før han afviklede krybbespillet i Ralphs kirke.
Hun er nu mor til fem...
...og ingen behøver længere spekulere på, hvor hun er.
Undertekst oversat af: Lajka Hollesen