Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Lugna dig, din eskort är precis utanför. Sätt dig.
Sätt dig. Jag sa sätt dig.
Hon säger att du är hennes systerdotter. Är du hennes systerdotter?
Var är din mamma?
Vet du det?
Titta på mig! Förstår du mig?
Om du är från Budapest, uppge namn och gatunummer på din tidigare bostad.
Här finns penna och papper.
Om du föredrar att inte prata med oss, skriv ner det med efternamn.
Är det möjligt att kvinnan utanför inte är släkt med dig,
utan bara en allierad du mött på vägen som försöker hjälpa dig?
Ni är inte särskilt lika varandra.
Vi kommer inte att straffa henne för att ha försökt hjälpa en oskyldig ung kvinna.
Vi vill hjälpa dig att komma hem.
Ditt riktiga hem.
László, jag är vid liv.
Kom igen! Dokumenten.
Attila berättar att även du är vid liv och på väg till honom från Bremerhaven.
Gläd dig!
Jag grät av glädje när jag fick nyheter om dig.
Var är mina saker?
- Vad? - Dra åt helvete!
Det är inte roligt för mig! Sluta! Titta inte på mig så där.
- Var är mitt bagage? - Det ligger där under madrassen.
Kom igen nu!
Skynda dig, László, annars blir vi sist i kön.
Zsófia är med mig, men hon är svag, konstig och ganska sjuk.
Vi väntar otåligt på att få återvända hem, men på sistone har hon inte varit sig själv
Det har väckt onödiga misstankar hos de lokala myndigheterna.
Lyckligtvis har några sovjetiska pojkar fått tycke för oss.
De tycker särskilt synd om din stackars systerdotter-
som har blivit fylligare och ännu vackrare sedan du sist såg henne.
Dessa ensamma unga soldater är uppenbart fängslade
av en så strålande varelses hängivenhet till total tystnad.
Ursäkta mig, förlåt.
Sovjeterna har hjälpt oss att flytta till ett hem för fördrivna personer i Vas.
De uppmuntrar oss att "njuta av vår frihet",
men jag tänker på Goethe.
"Ingen är mer hopplöst förslavad än den som felaktigt tror sig vara fri!"
Jag misstar mig inte, vi är ännu inte fria.
Kom igen nu.
Du, liksom jag, måste föreställa dig många hemska saker
men det är bättre att inte låta dina tankar ta överhanden.
Det är varken bättre eller sämre än du kan föreställa dig.
Jag har hållit mig mest för mig själv.
Viktigare är...
...att jag har skyddat Zsófia från oönskade närmanden.
Nedan är adressen dit posten ska skickas i Vas.
Snälla skriv till mig direkt när du fått detta.
Jag är säker nu att det inte finns något kvar för oss här.
Titta på det där!
- Vad sa jag?! - Ja!
Åk till Amerika och jag kommer följa efter dig.
Trogen, Erzsébet.
För er som inte talar engelska, vänligen kontakta mig eller någon av mina kollegor
som finns längst bak så att vi kan informera er
om våra språk- och introduktionsprogram som hålls i detta rum,
425 Lafayette.
Kom ihåg den adressen.
Dessutom hålls klasser och dagliga möten där många av er kommer att sova i natt
på Hotel Marseilles beläget på 103:e gatan och Broadway.
Ni som inte berörs av ovanstående och som ska resa vidare till andra destinationer
i morgon, vänligen kontakta mig angående ert resebidrag på 25 dollar.
Dessa kuponger kan användas på tåg och vissa busslinjer.
Detta är Albert B Chandler.
Vid detta tillfälle vill jag presentera en som kommer vara under Babe Ruths ledning
när Babe tar över sitt nya jobb som baseballdirektör för American Legion.
För pojkarna i American Legion och för varje amerikansk pojke
mina damer och herrar, här är Larry...
Det har gått ett tag, förlåt.
Vad är fel?
- Tycker du inte att jag är vacker? - Jo.
Vilka delar av mig tycker du är vackrast?
Alla delar. Sluta.
Jag tycker inte att alla delar av dig är vackra.
Knulla henne nu!
Håll käften. Knulla henne.
Kan du säga till din vän att vara artig?
Håll din käft!
Mina ben? Är de för smala?
Nej. Du är välproportionerad.
Det är området ovanför dina ögonbryn som är problemet för mig.
Vad sa du?
Det är något jag inte gillar.
Ditt ansikte är fult.
Jag vet att det är det.
Vi har pojkar, om du föredrar det.
Nej tack.
Bröder med mörk hud, men vackra.
Nej, nej. Inte för mig.
- Vänta! - Vänta!
Vänta! Vänta!
- Hej! - Hej!
Hej! Hej! Hej!
- Hej, tack. Tack. - Tack.
Det var fantastiskt. Verkligen.
Vi ses.
- Vi ses. - Vi ses.
- Bra. Vänta, vänta.
- För turen. För turen. - Tack.
- Hej då, vän. - Hej då, vän.
Vi ses.
Hej då.
Ta hand om dig.
Vi ses.
Kanske inget land eller nation i hela människans historia
har varit skådeplats för så många avgörande mänskliga händelser
som delstaten Pennsylvania.
Beslut som grundade och säkrade överlevnaden för en stor nation
som ledde till viktiga kolonisationsrörelser
som etablerade religionsfrihet i Amerika
som grundade stora religioner
som lade grunden för Amerikas utbildningssystem
som startade enorma industriella imperier
som smidde stålets muskler och drev dagens stora civilisation.
Det är här saker händer, där beslut fattas
där industrin gör de största framstegen av alla delstater och nationer i världen.
Pennsylvania.
Beslutens land för Amerika, för amerikansk industri
och för amerikanska familjer.
Attila.
Kusin.
Erzsébet är vid liv.
Vad? Vad?
Vad sa du?
Jag har ett brev från henne.
Din Erzsébet lever och hon är med lilla Zsófia.
Säker?
Ja?
Ja.
Tack. Tack.
Vi ses snart.
MÖBLER
Det är blandad kompott…
Populärast är förvaringsmöblerna som vi tillverkar själva -
- efter kundernas önskemål. Och lamporna.
Här har vi det.
Audrey sköter skyltningen.
Han låter som en amerikan på tv.
Vi har ingen tv-apparat.
Han kom hit innan jag föddes och låter ändå inte amerikansk.
För åtta år sen försökte vi oss på nåt liknande på Manhattan.
- Vi fick bomma igen efter två månader. - Hård konkurrens med kända märken.
Nygifta par kunde komma in i butiken med nån inredningstidning…
"Vi tycker om bordet bredvid parfymannonsen."
"Vi kan tillverka nåt i den stilen." - "Nej, vi ska ha ett exakt likadant!"
Vi trivdes inte alls i New York. - Otrevligt, eller hur, Audrey?
Varenda rackarunge, säljare, köpare, springpojke ska lura skjortan av en.
Själv kommer jag från Connecticut. Känner du till det?
Klart han inte gör, Audrey. Han har precis kommit hit.
Den där kan jag ta.
Jag har gjort i ordning ett rum åt dig.
Audrey har bäddat åt dig.
Det ser inte mycket ut för världen…
…men du får ta in vad du vill härifrån.
Det behövs inte.
För att komma till personaltoaletten går du ut på framsidan -
- och runt till baksidan där jag ställde bilen.
Där ovanför ligger vår lägenhet.
Knacka på om det är nåt.
Du och din fru har gjort mycket nog.
Vi känner någon som kan titta på näsan.
Jag trodde inte att det skulle märkas.
Vad hände…
…om jag får fråga?
Jag hoppade från en tågvagn.
Sen hörde jag ett högt knak.
Jag trodde att nån hade skjutit mig i huvudet, men det var bara en trädgren.
Det var ingen som sköt.
Jag tar nåt mot värken.
Jag skulle gärna få det undersökt. Tack.
Vi slår Kenneth en signal.
Kom. Slå dig ner vid mitt skrivbord.
Jag hämtar handdukar.
Är det mindre än du hade väntat dig?
Vilket då?
Butiken.
Nej.
Jag hade inga förväntningar.
Vem är Miller?
Jag.
- Du heter Molnár. - Inte nu längre.
- Ingen Miller och inga söner. - Amerikanerna tycker om familjeföretag.
Nå, vad tycker du?
- Om vadå - möblerna? - Allting, hittills. Philadelphia.
Men visst, möblerna här också.
De är inte särskilt vackra.
Det är ju därför du är här…
…Maestro.
Nästa månad kan du få lön.
Om du vill kan du komma upp och äta söndagsmiddag med oss.
Du har redan gjort mycket nog.
- Det var så lite. - Det är mycket för mig.
Tack ska du ha.
Icke-judinna?
Hon är katolik.
Vi är katoliker.
László, jag lever.
Attila säger att du också lever och är på väg till honom från Bremerhaven.
Ljuva lycka!
Jag skrek av glädje när jag hörde det…
…mat och kläder. Hjälp de hemlösa.
Skänk hjälp till de hemlösa.
Era gåvor ger skydd, mat och kläder. Hjälp de hemlösa.
Hjälp de hemlösa.
Nu är det din tur, William.
Ett skepp kommer lastat med nånting blått.
Är det hans rock?
Klyftig pojke. - Ja, det är lite blått i den.
Hör upp! Köket har stängt, kom tillbaka tidigt i morgon.
Nej, vänta! Jag har en liten pojke.
Allt är slut. Kom i morrn bitti, så ska han få en tallrik.
En brödbit har ni väl? Han är bara en liten pojke. Det är ju barn här.
Hur många gånger ska jag behöva säga att allt är slut?
Tack.
Klarar han sig?
Det finns ett annat ställe vi kan försöka på i kväll.
Låt honom sova i morgon.
Jag går hit tidigt…
…ställer mig här och håller en plats.
God kväll.
Ingen ska behöva vara hemlös.
Jag ska inte behöva vara hemlös igen.
Skänk en slant. Tack för att ni vill lyssna.
Gud signe er. Trevlig helg.
Ursäkta.
- Rabbi Zunz? God morgon. - God morgon.
Min niece och min fru…
Jag har fått veta att de hålls kvar vid österrikiska gränsen.
Vänta några minuter på mig, så pratar vi sen.
Mikveh Israel kanske kan hjälpa er, men det är inte lätt gjort härifrån.
Jag vet. Jag väntar på er. Tack så väldigt mycket.
Den 29 november 1947 -
- antog Förenta nationernas generalförsamling en resolution -
- att en judisk stat skulle etableras i Eretz Yisrael.
Generalförsamlingen har krävt att invånarna i Eretz Yisrael -
- ska vidta nödvändiga åtgärder -
- så att resolutionen kan genomföras.
Förenta nationernas erkännande -
- av det judiska folkets rätt till en egen stat är oåterkalleligt.
Det judiska folket har en självklar rätt -
- att bestämma över sitt eget öde -
- som alla andra nationer, i en egen suverän stat.
Således har vi, nationalrådets medlemmar -
- representanter för det judiska folket i Eretz Yisrael -
- och sioniströrelsen -
- samlats här nu när det brittiska mandatet upphör.
I kraft av vår självklara, historiska rätt -
- och med stöd i Förenta nationernas generalförsamlings resolution -
- förklaras härmed en judisk stat grundad i Eretz Yisrael som ska heta Israel.
Jag vet inte vad jag ska göra med dem.
Vad skulle kunna passa ihop?
Låt det vara.
Hur då?
Låt det vara som det är.
Det ser ut som en trehjuling.
Vad är det för nånting?
En cykel. För barn.
Knut…
…satt vid en knut och knöt en knut.
Satt Knut vid en knut och knöt en knut?
Om nu Knut satt vid en knut och knöt en knut…
…var är då knuten som Knut satt och knöt?
Följ med mig.
En viktig kund är här.
Jag möblerade två kontorsvåningar billigt åt honom i fjol.
Nu vill han att vi platsbygger inredning i en bostad.
Kan du bjuda på ett litet leende? Sälja in det?
Du tänker bara på affärer.
Sälja, sälja, sälja.
Mr Van Buren.
Det här är min kusin, László.
Mr Van Buren kallas pappa. Säg Harry.
Harry vill ha platsbyggda bokhyllor hemma i Doylestown.
Ursäkta att jag stör.
Jag hoppades att nån ville följa med och titta på pappas arbetsrum.
Min syster och jag vill överraska honom med att göra om det till bibliotek.
Hur menar ni?
Allt är en enda röra, med böcker och papper överallt -
- så vi hade väl helt enkelt tänkt oss höga bokskåp.
Kanske en stege med små hjul på, som i riktiga bibliotek.
- Han slukar böcker. - Vi kan tillverka nåt i den stilen.
Jag går och hämtar Audrey och sen kör jag fram bilen.
- Fantastiskt. - Jag är strax tillbaka.
Betalar de bra?
Sist…
…var det väl hyfsat.
Det blev väldigt många möbler. De la till fler hela tiden, sånt kostar.
Farsan tjänade storkovan…
…på ny produktionsteknik som påskyndade produktionen av lastfartyg under kriget.
Jösses, försöker han skaka av oss?
Det är väl ingen tävling?
Men sakta ner, då!
Håll höger tills ni ser stora huset. Ställ bilen var ni vill.
Vad bra att ni kunde komma med så kort varsel.
Pappa är bara borta till fredag. Jag ville få det gjort.
Det gick så bra, så.
Och ni har tur, för min kusin är arkitekt.
Specialiserad på renoveringar. Han ritade till och med ett bibliotek där hemma.
- Ett helt stadsbibibliotek. - I vilken stad då?
Budapest.
Jaha. Där har jag aldrig varit.
Bry er inte om röran.
Jag vet, visst är det föråldrat?
Jag hade tänkt mig hyllor upp till taket och riktigt bra läsbelysning.
Kanske väggfasta lampor som kan fällas ut.
Pappa har alltid fördragna gardiner.
Det är för att skydda böckerna mot ljuset. Rummet vetter mot söder.
Visst.
- Budget? - Beräkning?
Det beror på materialen.
Då kan vi väl säga hygglig kvalitet.
Kanske en trevlig plats läsplats också?
En skön fåtölj eller en bänk mot fönstret.
Vill ni att vi byter ut det?
Varför inte, om det hinns med?
En gren föll ner under ovädret i somras.
Tropiskt lågtryck, tror jag det hette.
Håll det under 1 000 dollar.
Min syster och jag delar på kostnaden.
Jag vill inte ha oväntade tillägg.
Ingen fara, vi ska nog hålla budgeten.
- Och det skulle vara klart på fredag? - Helst torsdag kväll.
Jag är inte här, men personalen släpper in er.
Be dem ringa om det skulle vara nåt.
Ska det bli klart på torsdag måste vi vara fler.
Och med material, glas…
…blir det 2 000.
Vänd på skivan.
Okej…
Du skulle ha sett honom trissa upp priset. Jag tänkte gå ner till 450.
Det gjorde jag inte alls. Jag sa vad det skulle kosta.
Jag trodde att affären skulle gå i stöpet.
Men du stod på dig.
Du är ett proffs.
Inte bara det, hoppas jag.
Hon är så vacker.
Titta på henne. Den röda klänningen är precis samma färg som läpparna.
Dansa med henne.
- Dansa med henne. - Jag vill inte dansa. Jag vill inte.
Jag vill inte.
- Han vill inte. - Låt henne inte vänta. Dansa med henne.
Det är hennes älsklingslåt.
Vi gör det tillsammans, jag visar stegen. Dansa med henne.
Dansa med henne. Hon vill ju. Det är hennes älsklingslåt.
- Attila! - Det är hennes älsklingslåt.
Gör det nu. Dansa med henne.
Hon står ju och väntar på dig.
Okej.
Som du vill… Bort med dig.
- Gör det! - Vilken idiot du är.
Värst vad mager du är.
Där ser ni.
Som att cykla.
Trehjuling.
Familj.
En cykel för barn.
Vad dåligt.
Du missade toaletten.
Va?
Bättre än mattan, antar jag.
När väntas er fru, mr Tóth?
Ni får inte plats i skrubben båda två.
Jag önskar att jag det visste, Audrey.
Tack för maten.
Attila har visat mig tidningsbilder av din arkitektfirmas projekt.
Du är inte som jag hade väntat mig av det jag läst om dig.
Jag är inte heller som jag hade väntat mig.
Du kan säkert få ett jobb…
…ett bättre jobb…
…på en firma här.
Då…
…skulle jag arbeta åt nån annan.
Det är bättre än att sova i en skrubb.
Jag ska se mig om efter annat boende.
Tack än en gång…
…för maten.
- Ta hit lådorna. - Tappa dem inte.
Han har råd att köpa fler böcker.
- Var inte respektlös. - Han kan få läsa godnattsaga för oss.
Långsamt, långsamt…
Repa inte golvet.
Långa paneler. Hyllornas höjd varierar. Stora böcker har legat staplade på golvet.
45 grader.
3, 2, 1.
Perfekt.
Det blir mycket vackert.
Ditåt. Bra så!
Vänster, Gordon. Lugnt och stadigt.
Försiktigt. Vänster.
En jämn rörelse.
En jämn rörelse! Och långsamt.
- Långsamt, långsamt. - Det är för nära taket!
Nu har vi takrännor som måste ersättas också.
1, 2, 3.
Och ner…
Bra.
Allt är bra.
Dansa med mig!
Attila.
Kom.
Förstautgåva. Varenda en.
Vilken idiot du är. Sluta.
Vad är det här?!
Vad ska det här föreställa?!
Vem har gett er lov att förstöra mitt hem?!
- Ursäkta mig, sir… - Vem i helvete är ni?!
- Det skulle bli en överraskning. Harry… - Nog fan är det en överraskning!
Min sjukliga mor är livrädd och vågar inte gå in!
- Vi beklagar att vi skrämt henne. - Hon skulle få lugn och ro här…
…och så har vi en neger på ägorna!
Er son…
…bad oss komma hit och göra om arbetsrummet till bibliotek.
Bibliotek?!
Rummet.
Det är förstört.
- Vi håller på att ställa tillbaka allt. - Hur kan ni veta var allt ska stå?!
Vi har tagit mycket väl hand om era tillhörigheter, mr Van Buren.
- Och vem är ni? - László Tóth.
László är arkitekt.
Han har ansvarat för renoveringen och jag har haft er son som kund förut.
Jag har en möbelaffär i Kensington, Miller and Sons.
Mr Van Buren, får jag visa er runt? Arbetslamporna gör det inte rättvisa.
Er neger väntar utanför grindarna, packa ihop och ge er av!
Mr Van Buren.
Vi är färdiga.
- Ingen skada skedd. - Kom.
Jag ska tala med min son om det här i morgon bitti!
Min mor är sjuk! Hon måste komma in och få sova!
"Ingen skada skedd"?!
Det är stor skada skedd, det är mitt hem! För helvete!
Det är inte vackert.
Vakna.
Bra början på dagen…
Vad är det?
Harry Lee har ringt.
Han vägrar betala.
För materialkostnaderna?
Han sa att vi skadat fastigheten och hotade med stämning.
Har du inget att säga dem?
Vad tänker du göra åt saken?
László…
Jag bjuder in dig i mitt hem, mitt företag och det här är tacken.
Du skrämmer bort mina kunder.
Du gör närmanden mot min fru.
Hon berättade det för mig. Klart hon gjorde.
Klart hon gjorde. Vad hade du väntat dig?
Vad hade jag väntat mig? Du har ju aldrig kunnat hålla händerna i styr.
Du…
Jag säger inget till Erzsi den här gången.
Jag vet att du har gått igenom en hel del.
Och det sa jag till Audrey.
Jag ska inte göra dig illa…
…men jag kan inte hjälpa dig längre heller. Förstår du det?
Erzsébet.
Jag har en ny adress du kan skriva till.
Jag väntar på dig. Jag väntar och väntar.
Behöver du pengar? Vad behöver du?
Din László.
God morgon, Philadelphia. Det är torsdag 7 november 1950.
Det kan vara första gången sedan 1930 som republikanerna får majoritet…
Gordon.
Gordon!
USA:s och FN:s styrkor har gjort betydande framryckningar på Koreahalvön…
Vakna.
Gordon.
Du, vakna nu.
Vi måste gå. Jag lät dig sova. Dags att gå upp.
Gordon… Har mr László hunnit gå? Jag måste få tala med honom.
Ett ögonblick.
László.
För skadan.
Syster Elizabeth vill tala med dig.
Jag kommer alldeles strax.
Vänta med det där tills vi stämplat ut.
Vad ville hon?
- Hon bad om min medverkan. - Vill de att du hjälper till?
Det gör jag redan.
Hon vill att jag närvarar vid gudstjänsten på söndagarna och tar upp kollekten.
Och vad svarade du?
- Jag sa att jag skulle fundera på saken. - Det är väl inte mycket begärt?
Jag går nån annanstans.
Varför ber du inte om hjälp med bostad på det andra stället du går till?
Mina landsmän ska aldrig få se mig tigga om nånting. Aldrig nånsin.
Du har besök av en jävla typ.
László Tóth?
Jag har letat efter er.
Jag känner inte igen er med skägg.
Vad kan jag stå till tjänst med?
Jag vill bjuda på lunch.
Vi har inte rast förrän om två timmar.
Peka ut chefen, så talar jag med honom.
Har ni sett det här?
Det har alla andra.
Titta på sidan 66.
Var fick ni er utbildning?
Bauhaus i Dessau.
Bauhaus? Förträffligt.
Läs rubriken under fotografiet.
EN MILJONÄR OCH HANS MODERNA MILJÖ
Omtalad konstsamling.
Vad tycks?
Ett modernt rum för en modern man.
- Det ser bra ut. - Det vill jag mena!
Varför försvarade ni er inte när jag skällde ut er?
- Jag ringde er amerikanske kusin... - Attila.
Ja. Jag bad om ursäkt och överöste honom med beröm -
- men han hade den goda smaken att hänvisa mig till er.
Och nu har jag läst på.
De här är väl era?
Ja.
Allihop?
Ja.
Förlåt, har jag gjort er ledsen?
Nej.
Inte alls.
Jag visste inte att bilderna fanns kvar…
…än mindre att de hade nån betydelse.
Får jag behålla dem?
Självklart.
De är väldigt konstnärliga.
De är bättre i verkligheten.
Ni kunde gott ha berättat om er bakgrund. Ni sa inte vidare mycket.
Det var svårt att få en syl i vädret medan vi blev utskällda.
Ja. Det skäms jag för.
Det gör jag verkligen. Jag bar mig dumt åt.
Min…
Min mor var döende.
Det är ingen ursäkt, men hon dog den helgen.
Det var väldigt tråkigt att höra.
Varför står en skicklig utländsk arkitekt -
- och skyfflar kol i Philadelphia?
Nåja… Jag håller ju på med en bowlinghall också.
Men…
Tredje riket förkastade mig och mina kollegor för de byggnader vi ritade.
Stilen ansågs vara ogermansk.
Jag vill inte vara oartig, men jag hinner bara dricka kaffe.
Ni var oförberedd på det ni fick se, det är förståeligt.
Det gläder mig att ni kommit att uppskatta det.
Jag uppskattar det inte bara, mr Tóth - jag värdesätter det.
Jag avskyr överraskningar. Min tjockskallige son borde ha vetat bättre.
Men nu är jag inte här för att skryta eller sörja -
- utan för att betala det jag är skyldig.
Och det var inte min idé att ni inte skulle få betalt.
Det fick jag reda på efteråt.
De skadade takrännorna tänkte vi byta ut.
- Det var ett missförstånd. - Glöm det. Ta pengarna.
Tack.
Jag skulle stoppa ner dem i underkläderna. Eller i en sko.
Jag skulle vilja att ni kommer och ser det i dagsljus.
Jag har redan sett det.
Jag skulle vilja att ni kommer och får uppleva det.
Som ni vill.
Utmärkt.
Då skickar jag en bil på söndag morgon om ni inte är upptagen då.
Nej.
Skriv ner adressen.
Det var ett givande och intellektuellt stimulerande samtal.
Angenämt.
Håll still.
Det här tar några minuter.
- Ja, där inne. - Alla har gått, vi har stängt.
Knuffas inte, jag vet att han är där.
- Ingen är där. - Han skulle inte lämna mig.
Det är dags att gå hem nu!
Vi har stängt! Gå hem nu.
Min vän är där.
- Min näsa! - Gå hem, sa jag.
Filmen är slut, ni får inte sova här.
…stor efterfrågan på opium, ett narkotikum.
Effektivt som smärtstillande och sömnmedel.
Utan läkartillsyn kan det vara farligt och beroendeframkallande.
När missbrukaren väl blivit beroende…
Vad vill du?
…ökar behovet ständigt.
Men utan tillgång på laglig väg tvingas missbrukaren bli kriminell.
Följ med mig. Duktig kissemiss.
Följ med.
Ursäkta, mr Tóth.
Familjen Van Buren har bett mig hämta er.
Det ligger en smoking på sätet.
Där är ni ju!
Mannen för dagen.
- Vad har ni råkat ut för? - Trillade från en bjälke.
- Alla är hungriga. - Harry, ni har ju träffats förut.
Ja, det stämmer. Goddag.
Pappa, köket undrar om vi kan sätta oss till bords.
Harrys tvillingsyster Maggie.
- Mr Tóth, vi älskar biblioteket. - Tack.
Till bords!
Han framhäver ogärna sig själv -
- men mr Tóth hyllas för sina byggnader i stora delar av Europa.
Man kan läsa mycket om honom i arkitekturtidskrifter -
- om man är intresserad av sånt.
Vilken inriktning hade ni?
Teatrar.
Synagogor.
Restaureringar.
Många olika projekt. En del rätt udda.
Är ni gift, mr Tóth?
Ja.
Hon är kvar i Europa.
Hur kommer det sig?
Vi skildes åt.
Med våld.
Varifrån kommer ni, om jag får fråga? Jag kan inte placera accenten.
Budapest.
Lades i ruiner under kriget. Helt förfärligt.
Hur var det under kriget? Vi har hört förfärliga saker berättas.
Det är inte lätt att tala om, mrs Hoffman.
Har ni planer på att återvända, mr Tóth?
Min fru försöker ta sig hit, till mig…
…men situationen är besvärlig.
Nu när Roosevelt är borta borde det bli enklare.
Han är visserligen borta…
…men alla är fortfarande rädda att folk som jag utgör ett hot mot rikets säkerhet.
Med "folk"…
…menar ni väl judar?
Vi är judar.
Michelle konverterade.
Det gjorde min Erzsébet också.
Det krävdes mycket engagemang och studier.
Ändå var det få som godtog det.
Synd att inte nationalsocialisterna resonerade likadant.
Men nej, inte bara judar. Utlänningar också.
Jag lyckades lämna Bremerhaven i rättan tid.
Truman var den som gjorde det möjligt för min grupp att ge sig av.
Andra hade inte samma tur.
Det låter smärtsamt, László.
Vi lider med dig.
Michael är min vän och advokat, i den ordningen.
Är det här ett ärende din firma skulle kunna påskynda?
Så enkelt är det inte, är jag rädd.
Min fru kan inte åka ifrån min niece eftersom hon är…
…ung, moderlös och väldigt sjuk.
Är det bara de två?
Jag hör mig gärna för å dina vägnar.
Det finns en flyktinglag som nyligen har trätt i kraft.
Den ger ungefär 200 000 européer rätt till permanent uppehållstillstånd.
Det står om det i tidningen.
Michaels firma företräder vicepresidenten.
Presidenten?
Förenta staternas.
Gratulerar.
Kom till Philadelphiakontoret på måndag.
Ring hit, så får min assistent förbereda det hela.
Hon vet vad som behöver skickas in.
- Tack. - Väl bekomme.
Vi tar kaffet i arbetsrummet.
Jag var gift en gång i tiden.
Hon skänkte mig två underbara barn.
Min mor Margaret och tvillingarna pockade på min uppmärksamhet varje ledig stund.
Relationen blev ansträngd mellan min exfru och Margaret, så vi skildes som vänner.
Margaret uppfostrade mig på egen hand i Rochester. Det var bara vi två.
Hennes föräldrar försköt henne när hon fick sitt utomäktenskapliga barn.
Hon var min enda riktiga familj.
Förutom tvillingarna senare i livet, förstås.
Jag ska berätta en sak.
Strax innan de dog, tog min mors föräldrar…
…jag kallar dem ogärna morföräldrar…
…de tog kontakt med oss efter att ha läst om mitt första företags stora framgångar.
I själva verket…
…gick det inte bra då och vi skulle snart slå igen, men det var inte allmänt känt.
Våra tidigare möten har säkert avslöjat att jag går rakt på sak…
…inte överdriver eller är sentimental…
…men mor…
…hon var värnlös mot deras gemytlighet.
Hon hävdade att de mycket väl kunde vara sjuka eller döende…
…och att de säkert behövde pengar.
Det var olustigt att se Margaret, som vanligtvis var pragmatisk -
- hemfalla åt så banala antaganden. Jag gick med på att träffa dem ändå.
Dels för hennes skull, men också för att stilla nyfikenheten över min härkomst.
Det är verkligen imponerande.
Det omslutande rummet. Det forcerade perspektivet.
Ja, det anser jag.
Det påminner om en novell jag läste en gång. Om ett oändligt bibliotek.
Arbetar ni på nånting just nu?
En bowlinghall.
- Jag höll på att berätta nåt för vår vän. - Jag ber så hemskt mycket om ursäkt.
Ni gick med på att träffa dem…
Vi utbytte artigheter i telefon och jag föreslog ett möte -
- i deras enkla lägenhet i en närbelägen stad.
Det var verkligen lustigt att de hade bott i närheten i alla år.
På ditvägen…
…fick jag tid att tänka.
Jag kom fram till en summa som jag kände att jag kunde erbjuda.
De var ju trots allt - vad jag än tyckte om saken - våra enda levande släktingar.
Jag blev hjärtligt bemött.
Därför förklarade jag snabbt att jag hade skrivit en check åt dem på 25 000 dollar.
När jag överräckte den såg de lättade ut, fast kanske lite besvikna över summan.
Men de var artiga och tackade mig ändå.
Det hela kändes olustigt.
Men innan jag skyndade därifrån så ställde jag en fråga:
"Vad tänker ni göra med alla pengar?"
De pladdrade på om mirakel eller nåt sånt.
Ett tag verkade allt de hade för ögonen gå att lösa, vara uppnåeligt.
Allt skulle ordna sig till slut, och vilket omtänksamt barnbarn jag var…
När jag gick därifrån…
…innan jag ens hunnit ut på gatan, kom båda två utspringande och skrek.
"Du glömde namnteckningen, Harrison!"
Jag tog mod till mig för att tala som till vuxna.
"Jag glömde inte", sa jag.
Men jag ville inte skriva under heller, så bedrövlig som deras reaktion var.
De blev så chockade att jag trodde de skulle falla döda ner där och då -
- men de bara grät och betedde sig som tiggare.
Det var så mycket mer beklämmande än jag kunnat föreställa mig.
På villkor…
…att de lämnade Margaret i fred för all framtid…
…fick de en annan check på 500 dollar med namnteckning.
Så högt älskade jag min mor, mr Tóth.
Vi gjorde saker för varandra.
Vad hade de väntat sig som de behandlade er?
Ja, det är precis så jag ser det.
Säg mig…
…varför just arkitektur?
Är det en kuggfråga?
Nej, inte alls.
Ingenting låter sig förklaras så lätt.
Finns det en bättre beskrivning av en kub än hur den är konstruerad?
Det var brinnande krig, och ändå…
…efter vad jag förstår…
…så var det många av mina projekt som klarade sig.
De står kvar där än, i staden.
När de hemska minnena av det som skedde i Europa slutar förödmjuka oss…
…förväntar jag mig att deras syfte blir politisk stimulans i stället…
…och tänder gnistan till de omvälvningar som så ofta blir följden…
…hos ett folk.
Jag är redan inställd på att mötas av vredens och rädslans kollektiva retorik.
En hel flod av såna tramsigheter kan välla fram.
Men mina byggnader skapades -
- för att stå emot sådan erosion av Donaus strandlinje.
Vilket poetiskt svar.
Ni måste ha varit älskad på skolan.
Jag har sagt det förut, men jag upplever att våra samtal är…
…intellektuellt stimulerande.
Det håller jag med om.
Kära gäster.
Ta med er glasen och följ med mig ut.
Jag har en fantastisk överraskning.
Vart sjutton ska vi, Harrison? Det är ju svinkallt.
Var glad att du inte har högklackat.
Bara lite till.
Ha tålamod.
Snart är vi framme.
Då så.
Som många av er vet har det senaste året varit tungt för Harry, Maggie och mig.
Det är iskallt, vi kan väl gå tillbaka?
Tyst nu, Maggie.
Jag har släpat med er hit, i kylan -
- inte för att kasta blickar mot det förflutna -
- utan för att vi tillsammans ska blicka mot framtiden.
På andra sidan höjden ligger Doylestown.
På den här platsen ska vi bygga ett centrum för allmänheten -
- i Margaret Lee Van Burens namn.
Vad fint, Harrison.
Det ska bli en så pass helig plats att hennes själ kan sväva över den.
En plats för samling, eftertanke, bildning.
Och mr Tóth, jag vill att ni bygger det åt henne.
Något gränslöst, något nytt.
Det kom som en chock, underbart. Jag trodde att ni anade nåt.
Nej…
Hör på nu.
Det är ingen slump -
- att ödet förde oss samman precis innan min mor gick bort.
Jag är bra på att tyda tecken.
Jag vet ju inget om uppdraget.
Detaljerna tar vi hemma, men ni blir rikligt belönad -
- och får ett ställe på ägorna, att bo och arbeta på.
Jag tror att bo här…
…underlättar väldeliga för att kunna föreställa sig projektet.
Och familjen. Kommer de så är de också välkomna.
Vad säger ni?
Jag vill rita något och visa det för er.
Ni vill vinna uppdraget.
Då säger vi så.
Det är kallt, nu går vi tillbaka in i värmen!
Ursäkta.
Förlåt, men jag kom hit med en chaufför. Jag minns inte vad han hette.
Tyvärr.
Jag måste ta mig tillbaka.
Skulle nån kunna kontakta mannen som körde mig hit?
Ett ögonblick.
Bort med tassarna, Harry!
Inte som syskon, utan som vuxna.
Mr Tóth, förlåt att ni har fått vänta.
Harrison har gått till sängs. Han hälsade så gott.
Kan ni hjälpa mig att hitta chauffören?
Jag ber om ursäkt för pappas utspel.
- Det måste ha känts olustigt. - Ingen skada skedd.
Han fattar ofta beslut utan att fråga oss andra.
- Jag tog det inte på allvar. - Det borde ni.
Det borde ni verkligen göra.
Pappa vill att vi anlitar er.
Men…
Jag saknar infrastruktur här.
Det är därför han bett mig övervaka och assistera er.
Jag känner inte till parametrarna.
När jag har renodlat kontentan av pappas…
…utbrott…
…ska jag räkna lite på det.
Det är fullt här, så jag tog mig friheten att bädda åt er i gästhuset.
Vi låter hämta era saker i morgon bitti.
Mr Tóth!
Mr Tóth.
Ett ögonblick.
Sir…
- Ni hade sökt mig. - Ja, László, kom in.
Jag har fått en uppenbarelse.
Jag har några skisser.
Och en sak som jag har arbetat på, som vi kanske kan använda, om ni vill se.
Alldeles strax, jag är trött i ögonen. Slå dig ner.
Du får ursäkta mig, men jag har kopparslagare -
- och det tjuter i öronen, så du får ha tålamod med mig.
Jag kan komma tillbaka.
Innan jag glömmer. Drömmar är flyktiga.
Ja, jag vet.
Doylestown är väldigt vackert men saknar kulturliv.
- Ja. - Det kan vi ändra.
Om det fanns en teater kunde vi ha teaterfestival där.
Ja.
Och resten av året kunde ortens skolor använda sig av den.
Ja.
Och varför inte en idrottshall? Jag brottades som tonåring.
Jag minns hur mor följde med när det var bortamatch.
Kanske en simbassäng…
Jag kan inte simma.
Och så är det kanske för dyrt?
Prata inte om pengar.
Pennsylvania har fler husägare bland sina invånare än någon annan delstat.
Fler småorter och småstäder.
Och fler småstadsbor än någon annan delstat.
Samt några av världens bästa storstäder.
Sammantaget gör detta Pennsylvania till ett självklart val -
- för familjer som vill bo och arbeta i underbar miljö -
- och kunna njuta av såväl fritid som anställningstrygghet.
Prata inte om pengar.
Jag har talat med våra vänner hos borgmästaren -
- som kan tänka sig att öppna stora plånboken för vårt projekt -
- om vi i vår tur viker en specifik…
…och betydelsefull del av centret…
…åt en kristen församling.
Det ska ju vara öppet för alla.
Vill de ha ett bönerum?
Jag tror nog att de väntar sig nånting mer specifikt och betydelsefullt än så -
- för att öronmärka pengarna.
Förutsatt att förslaget får klartecken.
Ursäkta. Teater…
…idrottshall, bibliotek…
Pappa beskrev det mer…
…mer som ett läsrum för allmänheten.
…bibliotek…
…och kapell?
Det är fyra byggnader, Harry. Fyra, inte en.
Ambitiöst.
Det trodde jag att du tyckte om.
Jag slog en signal till vår projektledare, Leslie Woodrow.
Vi inledde samarbetet med Leslie på ett av våra skeppsvarv -
- men han haft hand om åtskilliga viktiga byggprojekt sen dess.
Som den här kontorsbyggnaden.
Pappa har vikt en summa på 850 000 dollar till projektet -
- vilket jag tycker känns rimligt, om än i högsta laget.
Om Leslie tackar ja får han börja med budgeten direkt.
Den här summan på 850 000 -
- inkluderar arvoden till dig och Leslie.
Dessutom håller vi på att ordna med att du får behörighet här i Pennsylvania.
Då så, Harry.
Då börjar vi gräva.
Erzsébet. Jag har träffat en inflytelserik amerikansk advokat -
- som säger att han kan hjälpa dig och Zsófia.
Skulle vi kunna hitta ett fotografi av er två tillsammans?
Nåt som knyter henne till dig?
Jag har skrivit och frågat kollegor som gästat oss.
Jag väntar på svar.
Skriv till alla du kommer på och förklara hur brådskande det är.
Allt som knyter henne till dig, och dig till mig, underlättar för mr Hoffman.
504, 505, 506…
…507, 508…
Jag bifogar en lista över föremål och information som han bett om.
Fyll i formulären så gott du kan och skicka tillbaka dem till mig direkt.
Här kan lyckan ha börjat le mot mig.
Jag har, hastigt och lustigt, erbjudits en spännande möjlighet, en andra chans.
Jag känner din närhet som aldrig förr.
Din László.
Rakt. Högre. Lite till. Bra.
Bra.
Den totala ytan är 2 684 kvadratmeter.
Inklusive ett stort kondensatsystem för uppsamling av regnvatten under marknivå.
De smala öppningarna - här och här - är takfönster -
- som även kan ses som avgränsningar av ytorna på vardera sida om entrén.
Ytorna kan omvandlas, få flera funktioner.
Och de rymmer 500 personer på var sida.
Med specialritade system för sittplatser och förvaring…
…lämpar det sig för…
…konferenser, idrott, kultur.
De mer normalstora rummen är betongelement.
Kapellet i byggnadens mitt…
…med sitt kontrasterande altare i Carraramarmor…
- Jag ser inget! - …blir institutets blickpunkt.
Harry, vad anser du om idrottshallen?
Jag vet inte riktigt. Jag tycker det ser ut som en kasern.
Antagligen för att du aldrig tog värvning, Harry.
Det blir en underbar överraskning. Fortsätt.
Jag ska visa.
När solen vandrar från öst till väst…
…kommer träbjälkar längst ner i tornen…
…att mötas och bilda ett kors på altaret.
När de blir belysta.
Enastående.
Underbart.
Maggie, kan du säga till om kaffe?
- Jag tycker att det är vackert, mr Tóth. - Tack.
Vad är det för höjd på de där? Sex, sju meter?
Och stämmer det att den sammanlagda ytan överstiger 74 000 kvadratmeter?
Frågan är om vi har råd med materialen.
Sylacaugamarmorn skeppas från Talladega County -
- och jag skulle kunna försöka kräva in några gentjänster.
Skulle vi inte har råd med materialen?
Betong är hållbart och billigt.
Betong. Det är inte vidare snyggt.
Vi kanske kan kompromissa där.
Som tur är har ni inget med det estetiska att göra, mr Woodrow.
Och Sylacaugamarmorn är vit. Kritvit.
Den jag har är blå och grå, med mjukare ådring.
Den italienska passar bättre.
Jag får göra lite efterforskningar…
Jag känner en skicklig stenhuggare, en italienare som jag har anlitat förut.
Och medan jag kommer ihåg det: namnet. Det ska synas.
Sir, är det verkligen det här ni tänkt er? Har jag missförstått det hela?
Harry beskrev det som ett personligt projekt.
Om vi verkligen ska bygga nåt så stort måste schemat justeras avsevärt.
Hellre levande till 18% än död till hundra.
- Vi kommer inte att överskrida anslagen. - Farmor älskade marmor.
Harry, hur går det med borgmästaren?
- De väntar på oss. - Bra.
- Uppta samtalen. - Bra. - Tack.
Helvete.
God morgon, Leslie.
Säg inte att jag väckte er så här dags.
- Jag kan vara klar på två minuter. - Ni kan få tre, om ni tvättar er också.
Tre.
Jag väntar utanför.
Stor dag i dag. Stor dag i dag, vakna.
- Borgmästaren har inte hela dan på sig. - Det är ingen fara, Harry.
- Kommer din pappa också? - Han är utomlands i affärer. Han hälsar.
Projektet ligger honom varmt om hjärtat. Vi prioriterar det.
Han undrar om han får ringa i morgon och tala om det, vid en tid som passar er.
Javisst. Sylvia ordnar en telefontid i morgon eftermiddag.
Jag ber om ursäkt.
Det här var ju…annorlunda.
Väldigt modernt.
Gå igenom hur ni har tänkt.
Bara byggfasen kommer att skapa över 80 arbetstillfällen på orten.
Snickare, målare.
Över 150 innan det står färdigt.
Varpå fast personal behöver anställas.
När ska ni besvara frågorna i lådan?
Jag skulle också vilja ta upp några av de nedskrivna…
…farhågor och kommentarer som har lämnats in anonymt…
…inför kvällens diskussion.
Kränkande frågor om mig och min bakgrund…
…arv…
…och ideologiska övertygelse.
Som utlänning…
…och nykomling i Doylestown…
…ser jag ett samhälle i nöd.
Och det är min enda relevanta övertygelse.
Mr Van Buren, en generös mecenat -
- tillika praktiserande protestant, och jag -
- ska uppföra en byggnad som lockar till samling och inspirerar till andakt.
Vi kan försäkra att vi kommer att hedra Doylestowns traditioner.
The Margaret Lee Van Buren Center for Creation and Activity…
…kommer att manifestera det.
Ett landmärke som inte bara tillkännager "Jag är ny"…
…utan "Jag är en del av den nya helheten".
Ge mig…vad heter det?
Nej, ficklampan.
Tack.
Där.
Här har vi kapellets interiör.
Med plats för 119 personer.
I gryningen.
I solnedgången.
Mitt på dagen.
Numera en av världens vanligaste varor.
Och allt tog sin början i en småstad omgiven av Pennsylvanias gröna kullar.
László!
Det har tagit sina modiga månader att få fram det som mr Hoffman bad om.
Stål.
Först var jag rådvill, men sen kom jag att tänka på vår granne mrs Horváth!
Få saker har haft större betydelse för USA:s framsteg än Pennsylvanias stål.
Hon kunde ge mig flera familjefotografier -
- med dig, mig och Zsófia med sin mamma på vår bröllopsdag.
Stål.
Stackarn hade trott att vi var döda och haft fotografierna på spiselkransen.
Stål till väldiga byggnader.
Stål till broar. Stål till bilar.
Zsófia kan bara ha varit nio år då, men man ser tydligt att det är hon.
Stål till tåg och järnvägsräls.
Jag bifogar alla utom ett…
Stål till flygplan.
…utifall att brevet inte når dig.
Jag håller det nära bröstet mitt - vårt släktträd mot mitt hjärta.
Stål till krigsmateriel och fredsmaskineri.
László, betyder det att vi ses snart?
Stål.
Din Erzsébet.
PAUS
DEL 2. SKÖNHETENS HÅRDA KÄRNA
1953 - 1960
- Höger eller vänster? - Vänster.
- Kan de ha gått förbi oss? - Vi vet att de steg ombord.
Är det de?
Nej, det är inte de.
Zsófia…
Där är hon.
Zsófia!
Vad har hänt?
Förlåt att jag inte berättade det för dig.
- Vad har hänt? - Det är kanske inte permanent.
Vad hände? Gjorde nån dig illa?
Undernäringen gjorde mig benskör.
Jag ska färga håret. Det är så fult.
Var är Attila?
Jag ville inte att han skulle bli besviken om ni blivit försenade av nån anledning.
Älskade Zsófia.
Zsófia.
Välkomna till Amerika.
Vad underbart att äntligen få träffa er.
Ett tag trodde vi att han hade hittat på er.
Visst är det fascinerande att få träffa stora konstnärers och tänkares respektive?
Tack för att ni tagit hand om min László.
När man är privilegierad -
- är det ens plikt att vårda de begåvningar som utmärker vår tid.
Själv besitter jag ju inte sådan begåvning.
Ska sanningen fram…
…så vill jag nå samma nivåer som såna som han.
Det kan inte vara sant, ni tycks ju ha lyckats i livet.
Pappa tigger om komplimanger. Gör honom inte till viljes.
- Huset är mycket vackert. - Inte sant?
Ezsrébet… Ursäkta, uttalar jag det rätt?
Javisst.
Ni får gärna säga Elizabeth om ni vill.
- Er engelska är imponeranade. - Tack.
- Jag gick på universitet i England. - Jaså, var då?
Oxford, där jag läste engelska.
- Sen blev det fortsatta studier hemma. - Ledde det till nån yrkesbana?
Jag skrev i en populär tidning hemma. Magyar Nemzet.
Journalist…
- Kultur? - Utrikes.
Ni kan hjälpa maken att inte låta som om han försörjde sig som skoputsare.
- Har du inte berättat nånting om mig? - Du har väl bott här i fyra, fem år nu?
Då har du inget att skylla på längre.
Förlåt, det var dumt. Kan jag få tillbaka den?
Den som spar han har.
Sofia var det, va?
Zsófia.
Förstår hon engelska?
Ja.
Ja då, hon förstår mycket väl.
"Kvinnan bakom mannen."
László, kan vi byta några ord?
Jag kommer snart.
Ja, sir…
På Leslies inrådan har vi visat ritningarna för en annan arkitekt.
- Vem då? - Bara nån som vi har anlitat förut.
Smärre ändringar. Ställen där vi kan spara in en slant.
László.
- Leslie är ett svin. - Ja, och det är hans uppgift.
Mina damer, ett sant nöje att ha er här.
Bry dig inte om leksakerna.
Jag kom ihåg dig som liten flicka.
Titta på din mamma.
Visst var min syster vacker?
Till och med när hon var sjuk var hon oerhört vacker.
Är du arg?
Är du arg för att jag inte sa nåt om mitt tillstånd?
Vill du gräla, så passar jag på att förbättra min engelska.
Det är inget fel på din engelska. Det var bara ett fantasilöst skoputsarskämt.
I morgon…
…går vi till nån.
En specialist.
Var inte arg på mig.
Vill du inte vara med mig längre?
Dumheter.
Ser jag äldre ut?
- Vi är äldre. - Kan du inte säga nånting snällt?
Jag älskar dig, din kossa.
Du får ta i mig.
Jag vill inte…
Jag vill inte göra dig illa.
Det gör du inte.
Jag drömde drömmar.
Varje natt drömde jag att jag var hos dig.
Jag vet vad du har gjort, László…
…och det gör inget.
Vad pratar du om?
Jag vet.
- Jag kan inte… - Jag känner till allt.
Jag vill inte.
Du förstår…
…att jag blev sjuk.
Riktigt sjuk.
Jag fick svårt att andas.
Jag längtade så efter dig att jag blev sjuk.
Jag dog nästan.
När jag svävade mellan liv och död…
…började jag fantisera om dig…
…men sen insåg jag…
…att det inte alls var fantasier…
…utan syner.
Jag var hos dig.
Hela tiden…
…var jag hos dig.
László…
Jag vet vad du har gjort. Jag är inte svartsjuk…
…för jag var hos dig hela tiden.
Jag känner till allt…
…som du har råkat ut för…
…och nu är jag här…
…och jag ska…
…aldrig lämna dig.
Herregud.
Herregud!
Min älskade.
Min älskade, jag står inte ut längre!
Jag står inte ut!
Jo.
Vi har ett nytt liv.
Ett nytt språk.
Vi kan börja om.
Oj.
Förlåt. Förlåt.
Jag fick hårfärg av Maggie Lee.
Det var väl bra.
László, är du där?
Ja, min älskade.
Modellen är så vacker, älskling.
Så oerhört vacker.
Tack.
Vi ska träffa Attila i eftermiddag. Vill du följa med?
Jag har en sak jag ska göra i eftermiddag, så det går inte.
Jag har saknat honom.
Att bara få höra honom…
…gå omkring i rummet intill.
Det är fantastiskt.
Vi kan väl se om vi hittar språklektioner i eftermiddag?
Du kan ju ta bussen själv.
Det är säkert det sista du vill göra, men det kommer att göra dig gott -
- och så kan jag förklara din situation för läraren.
Att lyssna på mitt babbel kommer du ju inte långt med.
Vart ska damerna ta vägen?
- Vi ska in till stan. - Vilken då? Vi har flera i närheten.
- Philadelphia, och hälsa på hos släkten. - Den amerikanske kusinen, ja. I storstan.
- Ja, i storstan. - Dit ska vi också.
Stå inte bara där. Nu får ni skjuts.
Tack.
Jag har en god vän i New York, i tidnings- branschen, som söker nya begåvningar.
- Ska jag föra er på tal? - Det vore väldigt vänligt.
- Måste jag arbeta i New York då? - Kanske till en början.
- Men ni har faktiskt inte fått jobbet än. - Det var inte meningen att låta förmäten.
Ni kan ju alltid åka med mig i början. Jag är där måndag till fredag.
Ja, det låter ju bra… fast jag får tala med Lázló först.
Han kommer att ha fullt upp med bygget.
Dessutom visar jag gärna runt mina vänner på Manhattan.
- Ni kan inte ha sett mycket på vägen hit. - Penn Stations vänthall var mycket fin.
Synd att det ska vara så många tiggare där som stör kvinnor och barn.
De myllrar fram ur väggarna som vore det själva skapelsen. En spöklik väggmålning.
Det var kanske därför jag kände mig hemma. Jag har också varit hemlös…
…och tycker mycket om de holländska mästarna.
Lustarnas trädgård. Ni tolkade mig helt rätt. Klyftigt.
"Som vore det själva skapelsen."
Väggmålningar är dekorativa, skapelsen är någonting annat.
Touché.
- Hur väcktes ert intresse för arkitektur? - Våra hus har saknat konstnärligt värde.
Det berodde kanske på att källaren var full.
Förlåt?
Jag samlar på böcker, fjärilar och sånt -
- men framförallt madeira. Det dricker jag varje kväll efter maten.
Jag räknade ut att om jag skulle öppna en flaska varje dag i 30 år -
- så länge jag lär leva -
- skulle det gå åt 10 000 flaskor.
Så när källaren väl var fylld var det dags att ändra riktning.
Ut ur källaren och upp mot skyn.
Dricker man en flaska madeira varje dag är 30 år väl optimistiskt.
Jag ser alltid till att ha trevligt sällskap.
Det underlättar.
Jag måste få återkomma.
Hur understår du dig?! Du går bakom ryggen på mig!
Du ordnar möten med en annan satans arkitekt!
Vem i helvete är James T. Simpson? Försöker du få mig avskedad?
Jag har inte ordnat nåt möte. Klart jag inte har.
Tror du att jag skulle vilja jobba med nån som hatar mig de närmaste två åren?
Jim Simpson är en klyftig karl. Han vill inte alls lägga sig i.
Jag godkänner inte ändringarna.
Det är för sent. Gjutformarna är färdiga, dem beställde vi för över en månad sen.
- Visste du inte det? - Fan! Jag får aldrig veta nånting!
Harrison skulle prata med dig, sa han. Jag är hemskt ledsen att det blev så här.
Så. Nu är den min igen.
Kapar han tre meter upptill, lägger jag till det nertill.
Så det, så.
- Det går inte, budgeten är överskriden. - Ta det du behöver från mitt arvode.
Tolv eller femton meter kvittar väl? Det är fortfarande högt i tak.
Få det godkänt.
Vi har genomgång nästa vecka och då ska Jim vara med. Hör vad han har att säga!
Ta upp det med Harrison och Harry Lee. Jag ska inte säga nåt.
Se till att få det godkänt!
Till golven tänker vi använda uppochnervända T-balkar -
- som går in i betongen här.
Det tjänar både som tak till utrymmet ovanför -
- och jämnar ut trycket.
Vilken korridor är vi i nu?
Vi är under marknivå.
Det är ett slags passage mellan huvudbyggnaden -
- och de tre medelstora modulerna i syd och sydost.
Jag ser inte mina föreslagna ändringar nånstans.
Jag tog bort tre meter på höjden - vi har gått ner nio meter!
Ni har lagt till 400 meter tunnel…
Vi använder en metod som gräver ut tunnelsystemets hela diameter.
- Varför då? - För att det ska finnas något på insidan…
…som besökarna kan upptäcka.
Det ska vara en byggnad - inte fyra.
Harmoni.
Ni sa det själv, mr Van Buren.
Ni hade väntat er en byggnad. Nu är det det.
Vi går inte in förrän ni ser oss i ögonen och talar om var ni tänker kompromissa.
Tala om för oss vad ni har byggt.
- Gör det. - Det ska jag göra.
Ett köpcentrum i New Hope, ett hotell i Stamford, Connecticut…
Jim... Jag vill påminna alla om att László erbjudit sig att bekosta det här själv.
Ni ville veta vad vi kan vara utan -
- och svaret är mycket enkelt: honom!
Det hela är bisarrt, det måste ni inse!
Jag tror att ni skulle kunna komma överens om ni bara lärde känna varandra…
Jim.
Lyssna nu.
Kom. Lyssna nu.
Kom.
Jag lyssnar.
Allt som är…
…fult…
…grymt…
…enfaldigt…
…men framförallt fult…
…allting…
…är ditt fel.
Jim! Nu räcker det!
Du ska nog åka hem nu.
Tack för hjälpen.
Förlåt.
Han slog mig.
Jag litar på dig.
- Annars gick det ju bra. - Mycket bra.
Men han är en idiot.
Jag åker hem.
Harrison.
Litar du verkligen på honom?
Jag vet att Jim brusade upp, men det låg nåt i det han sa.
Vi får in klagomål om vad det ska bli här i princip dagligen.
Jim är protestant. Han säger vad han tycker.
- Folk är oroliga över hur det ska bli. - Vi får hitta på nåt. Lite publikfrieri.
- Och Jim blir kvar. - Vet han om det? Han tror han avskedats.
Leslie ringer honom i morgon. Och så får han ge råd på håll.
Det blir bättre för stämningen.
Borgmästare Kinney.
Tack för att ni ville komma.
Flickor, nu blir det fotografering.
Jag är stolt över dig. Älska med mig i kväll.
- All right. - Är alla beredda?
Ja.
Turen har vänt.
Vi räknar till tre.
3, 2, 1.
En motoriserad väghyvel. Förr använde vi hästar.
Ytan ska bli jämn och fin.
Det krävs många hästar för att klara lika mycket, William.
Vi kan gå ner dit i morgon bitti, om du är nyfiken.
- Skulle du vilja åka i en sån maskin? - Ja.
Stor dag i dag, mr Tóth.
Ja. Ja, det är det.
Ursäkta oss.
Förra veckan sa Leslie att du tänker föra tillbaka ditt arvode till projektet.
Det låter väl rätt ansvarslöst, med tanke på omständigheterna?
Klarar du dig ens projekttiden ut?
Jag får lösa det på nåt sätt.
Har du diskuterat saken med din fru?
Hon stöttar mig.
Som du vill.
Jag hade inte gjort det.
Och definitivt inte Leslie.
Du ska inte tro att andra tänker följa ditt exempel.
Jag väntar mig ingenting…
…från nån av er.
Hur fungerar det egentligen?
Att företag betalar ut arvoden till sig själva.
Är jag inte värd att få betalt för den tid och kraft som jag lägger på projektet?
Får jag komma med ett förslag?
Det får du.
Din niece har fått flera av gästerna att känna sig illa till mods.
Du ska nog tala med henne.
Om vadå?
Missförstå mig inte. Hon är…
…hon är fin att vila blicken på.
Alla drömmer väl om att ha en brud som håller truten -
- men det upplevs som oartigt och affekterat.
Jag har försökt få kontakt, konversera.
Det leder ingenvart.
Det är tydligen ett släktdrag.
Jag vill att vi ska vara vänner.
Toppen.
Det låter inte vidare vänskapligt, Harry.
Jag sa inte att jag ville sätta på henne.
Glöm det.
Jag har druckit för mycket.
Jag måste ta en tupplur.
László.
Vi tolererar dig.
Kom och se badande mör tre
Vilka kikade på dem, tro?
Jo, slaktarn, bagarn och smeden
Uppfriskande.
Eller hur?
Ska vi ta en promenad?
De såg på pricken ut som den där populära tavlan.
- Sluta! - Pappa bad värdinnan om ursäkt.
Till saken hör att hennes man var en av våra allra viktigaste kunder.
Pappa förklarade varför vi var försenade -
- medan hon lagade en till synes vacker efterrätt.
- Smakade den förfärligt illa? - Det var talg- och fruktpaj.
Nej!
Pappa var en sån gottegris. Jag ville varna honom.
- Jag var hungrig! - En jättebit.
- Jag var hungrig! - Kräkreflexen slog till direkt.
Allt han kunde säga till sitt försvar var:
"Kära ni, jag är allergisk."
Och då frågade vår stackars värdinna: "Kära nån, allergisk mot vadå?"
Och han svarade:
"Det där! Jag är allergisk mot vad det där än är."
Pappa…
Nu går vi.
Stolen, tack.
Zsófia.
Är allt som det ska?
- Vilken härlig dag. - Ja, verkligen.
- Synd att det blåste upp. - Erzsébet. Nu måste vi åka.
Ska ni inte äta middag med oss?
Vi börjar tidigt i morgon bitti. Tack för i dag.
- Tar han aldrig ledigt? - Aldrig.
- Adjö, mr Van Buren. - Håll er varm.
- Varför är det så bråttom? - Vi pratar när vi kommer hem.
László, inte så fort.
Inte så fort.
Jag avstår från mitt resterande arvode på grund av oförutsedda kostnader.
Jaså, det var det sonen ville antyda.
Ja, han är en riktig orm.
Passa dig för honom, Zsófia.
Hur påverkar det här oss?
- Jag får lösa det på nåt vis. - Vi får göra det.
Jag antar att vi klarar oss på min lön.
Din lön?
Mr Van Buren har hjälpt mig med en jobbintervju i New York.
När de väl har träffat mig kan de inte motstå mig.
Tack för maten, mrs Tóth.
Ja, en egen liten fest för att fira allt hårt arbete.
- Ni har kommit så långt. - Jag har inte gjort mycket.
Jo då, László har sagt att han inte hade klarat det utan dig.
Har du en fru där hemma, Gordon?
Augusta gick bort -43.
En inflammerad tand blev hennes död.
Det var tråkigt att höra.
Jag beklagar verkligen sorgen.
Han har inte lidit av det. Han var liten och minns inte mycket.
Och jag var i Arizona i två år, innan vi skeppades i väg till Neapel.
92:a infanteridivisionen.
Jag fick inte åka hem en enda gång.
Augustas syster tog hand om honom tills jag kom hem.
Det var det som höll mig vid liv, att han väntade på mig.
Gudskelov klarade jag livhanken.
Zsófias mamma gick bort.
Sorgen efter en mor är bråddjup.
Att mista sin mamma är att mista själva grunden för sin existens.
Hjärnan känner kanske inte till sorgen, men det gör hjärtat.
Jag minns henne.
För att jag har berättat så mycket om henne. Du var för liten.
Nej, jag minns Augusta. Men jag ville inte göra dig ledsen.
Vad gör du?
Jag tittar på dig.
Vad tycker du?
Det är ovanligt.
Även med dina mått mätt.
Tycker du det?
Många av rummen är…
…små men det är ändå högt i tak.
Ja.
Där inne måste man titta uppåt.
Vilken del är det vi bekostar?
Takhöjden.
Glaset ovanför.
Jag tycker om det.
Det gläder mig.
Hålls gudstjänsten här?
- För oss som inte fick plats. - För att det är helg?
Församlingen växer.
- Herregud! - Vad är det?
Vad är det som händer?
- Det är för mycket. - Vilket då?
Det gör för ont!
Hämta Zsófia. Hon har min medicin.
Zsófia!
Zsófia.
Herregud!
Gå in till henne.
Ge henne tabletten.
Ta den.
Ja, alla är här nu.
Jag förstår. Om det är nåt vi kan göra. Hemskt tråkiga nyheter.
Vi sitter som på nålar. Ring så fort ni vet mer.
En stor sektion föll av, oklart vilken, och den drog med sig sju godsvagnar.
För satan, Leslie! Var hittar du folk?!
- Det är vårt eget transportbolag, pappa. - Va?
Vi skickade våra män till Charleston.
Vagnarna var också våra. Det blev billigare så. Över hundra transporter.
Inte ett ord till järnvägsbolaget utan Michaels inrådan!
Jag hoppas veta mer snart, sir.
Kan nånting räddas? Hur långt är det dit?
Två bromsare ligger på sjukhus, det var en förfärlig röra.
Skicka blommor till de anhöriga, för Guds skull!
- Nej, förresten, det tyder på skuld. - Jag ringer Michael.
Vad gör vi under tiden?
- Med vadå? - Byggarna.
- De får gå. - Så kan ni inte göra.
Jo, det kan jag. Jo, det kan jag!
Nu blir det skriverier.
Jag får ett rent jävla helvete i två år.
Tänk om en av dem dör. Tänk om båda två dör!
- Vem står för kostnaden? Du? - Du?!
László, jag vill säga att jag redan har rått mr Van Buren att avskeda…
Tig, Leslie!
Sir…
- Sir, snälla ni… - Böna inte! Det är opassande!
Du får gärna stanna tills du hittar nåt annat.
Nu har jag att göra.
- Jag är ledsen, Gordon. - Det behöver du inte vara.
- Du ska få pengar medan du söker jobb. - Jag klarar mig.
Du har ju barn. Jag ger dig nåt, om du tar emot det.
Du…
Har du…
…opium på dig?
Nej.
Jag har lagt av.
Bra.
Skönt.
Fan.
Fan!
Helvete!
Sluta!
Var inte så barnslig!
- Det är över! - Nu får jag städa.
Det är över!
Du måste gå dit med detsamma och entusiasmera honom.
Hålla honom intresserad.
För nån som är rik är det här som att renovera köket.
Två människor ligger på sjukhus. Han vill inte fortsätta.
Det är inte ditt fel!
Det är över.
Över.
Slut!
Fan!
God afton, New York. ABC News önskar trevlig helg.
Den 23 november 1958 -
- utgör en viktig milstolpe i kampen mot Öst.
I morse, för första gången -
- avfyrades en interkontinental ballistisk robot - eller ICBM - av USA.
Det var en AGM-65 Maverick.
God morgon. Jag letar efter Rudolph Heywood and Associates.
Vem sökte ni, sa ni?
- László Tóth. Han är arkitekt. - Får jag be er bokstavera?
Javisst. L-A-S-L-O…
Ja, här är han.
En trappa upp.
Tack ska ni ha.
László?
Michael.
Vi har något att berätta.
Det har jag med.
Vad spännande.
Vad är det, László?
Börja du, Zsófia.
Vi tänker göra Aliyah.
- Va? - Vi flyttar till Jerusalem.
- Jag hörde vad du sa. - Binyamin har släkt där.
Mina äldre bröder flyttade dit med sina familjer 1950. De blev medborgare.
Livet är besvärligt där.
- Har ni tänkt igenom det här? - Det är vår skyldighet.
Mot vem då?
Vår repatriering är vår befrielse.
Var ska ni bo?
Arbeta?
Vi får bo hos min bror med familj i början.
- Jag som tänkte hjälpa till med barnet. - Min brors fru kan också hjälpa till!
Lugn.
Jag är jude, mitt barn är jude. Vi måste åka hem.
- Är vi mindre judiska för att vi bor här? - Är vi inte judar, kanske?
Jag förstår.
Binyamin har kanske aldrig velat kännas vid mig.
Det gör han.
Förlåt mig.
Nej, förlåt mig.
Förlåt mig.
Vilken underbar nyhet.
Vår reaktion var rent självisk.
Vi kommer helt enkelt…
Vi kommer att sakna dig så.
- Vi vill att ni följer med oss. - Vännen, vi har våra jobb här.
- Du får bättre jobb i Israel. - Jag trivs!
- Frågespalt - det är under din värdighet. - Jag skriver i en tidning och får betalt.
Hur många kvinnor i min ålder kan hävda detsamma?
Vad var det du skulle berätta, László?
Harrison har bett mig komma tillbaka.
Michael tittade in på kontoret i dag.
Försäkringspengarna har betalats ut.
De tänker avstå från biblioteket för att kompensera advokatkostnaderna, men…
…de vill fullfölja projektet.
Jag tycker inte om honom.
- Du kände honom knappt. - Han avskedar och anlitar lika snabbt.
Han är i Rom på affärsresa.
Han vill att jag ansluter och väljer ut marmor till altaret i Carrara.
För honom är det som att välja köksinredning.
- Älskling… - Alla lämnar mig.
- Nej, så är det inte alls. - Är det inte det?
- Morbror László blir inte borta länge. - Bara några dar.
Och så åker vi och hälsar på varandra. Det ser vi till.
Jag ordnar en bil till och från tidningen.
Nej. Det är inte bara den här resan.
Nu kommer du att vara i Doylestown igen.
Jag klarar mig själv.
Jag ordnar det.
Lova att du inte låter det driva dig till vansinne.
Jag lovar.
Snart kommer du för sent.
Ja. Ett ögonblick, bara.
Mr Tóth, ni ser bedrövlig ut.
Jag hade trott att Elizabeth skulle ta bättre hand om er.
Det har varit tunga år.
För oss allihop.
Var sjutton håller han hus?
Han kommer säkert snart.
Han bor uppe i bergen. Det tar sin tid.
Jag gör aldrig affärer med italienare. Europas spaggar.
László, min vän!
Nu är han här.
- Hej, Orazio. - Min älskade vän.
- Mr Van Buren. - Orazio.
Jag tar en kaffe, sen går vi.
Vad har hänt med handen?
Vådligt yrke.
Du är stark du, László.
Jag tog fel skor. Kan jag få lite hjälp?
Gå där jag går.
Det är inte många sen före kriget som jag träffat igen.
Men dig är jag inte förvånad över att se.
Somliga vet man bara att de klarar sig.
För du är envis.
Det är jag också.
Jag ger mig aldrig av.
För du är envis. Det är jag också. Jag ger mig aldrig av.
Bara en enda gång på 20 år, då begav jag mig till Giulino, Azzano -
- för att piska Mussolinis döda kropp med mina egna händer.
Vi som bor här, mina arbetskamrater, vi är anarkister.
Vi deltog i motståndsrörelsen. Vi hittar här som i vår egen ficka.
Vi stred och vi tillfångatog många ur den republikanska armén.
Vi lurade in dem i grottorna här och slog ihjäl dem med samma sten.
Visst är det vackert?
Det är det verkligen.
Det är precis som du beskrev det, László.
Enastående.
Vi kommer att vara klara här om en månad.
Tycker ni om det, kan ni få det i april.
- Det är så roligt att se dig igen. - Detsamma, gamle vän.
- Vilket liv, älskade vän. - Och än lever vi.
Vi tycker om det. Det gör vi.
Helt förtrollande. Tack.
László, i kväll bjuds det på stor fest.
Jag minns hur mycket du älskar att festa. Jajamänsan.
Det minns jag.
Kom hit!
En mycket god gammal vän.
Hejsan.
Mr Tóth!
Det är dags att dra sig tillbaka.
Orazio har…
…varit vänlig och erbjudit oss…
…nattlogi.
Mr Tóth…
Vad har du utsatt dig själv för?
Det är synd och skam…
…att ni gör så här mot er själva.
Om ni känner er orättvist förföljda, varför gör ni er då till lätta måltavlor?
Den som beter sig som en dagdrivare…
…som lever på allmosor…
…en blodigel på samhällskroppen…
…kan väl inte…
…kan väl inte vänta sig nåt annat resultat?
Du har enorm potential…
…men det kastar du bort.
Ut med det.
Ut med det, bara.
Såja.
Vem tror du att du är?
Tror du att du är nån?
Tror du…
…att du är förmer än alla du träffar…
…för att du är vacker?
För att du har utbildning?
Du är bara en lodis.
En nattfjäril.
Du är bara en nattfjäril.
Du var i riktigt dåligt skick i går.
Orazio fick bära dig i säng.
Det är fyra timmars tågresa till flygplatsen i Fiumicino…
…så du hinner sova lite.
Hoppas du inte mår illa på flygplan.
Käraste Zsófia! Mazel tov!
Vad fin hon är. Dig upp i dagen!
Bli inte arg, men László bad mig lägga med några sedlar här till dig och Binyamin.
Vi hoppas att han inte tar illa upp, och att det inte blir svårt att växla dem.
Jag är så ensam.
Ensammare än jag nånsin varit.
Din morbror har stängt sin dörr för mig.
Mannen jag gifte mig med är där, men jag vet inte hur man låser upp dörren.
Synagogan går han inte längre till.
I stället går han maniskt runt i korridorerna på bygget.
Där går det framåt -
- men han är lika missnöjd som när första spadtaget togs.
Jag antar att han har sitt eget altare där.
Berätta hur du mår. Hur du verkligen mår.
Varma kramar från oss båda till er tre.
Erzsébet.
Titta där uppe.
Mät upp samma avstånd, på 8 eller kanske 10 centimeter -
- och placera alla sektioner så avståndet blir likadant.
Och hur gör vi med mellanrummen?
Vi lägger in en tjock glasskiva…
…mellan panelerna, så att ljuset kommer in ovanifrån.
Jag får fundera lite och återkomma.
Vad är det som pågår?
…24, 25…
Sluta! Sluta med detsamma!
Vad heter du?!
Är du dum i huvudet?! Ska du riva allt?! Orsaka deras död?!
Dina barnsliga fasoner utsätter alla här för livsfara! Hör du det?!
Är du helt bakom?!
Gordon, kan du få honom att sluta skälla på alla?
Javisst.
Gå till underleverantören och säg att du fått avsked!
- Försvinn! - Vad är det med dig?
Du sparkade honom!
Lägg dig inte i det här, Gordon.
- Vad är det med dig? - Lägg dig inte i!
Annars får du också gå!
Höjer du rösten mot mig igen får du ångra dig!
Gå, du med! Gå! Försvinn!
Försvinn!
Tror du inte att jag menar allvar?!
Nu åker vi. Nu åker vi hem.
- Jag kom ju precis. - Vi går.
- Mr Tóth! - Herregud.
- Vi måste tala om de här kostnaderna. - Inte i dag, Jimmy.
Gå inte så fort jag kliver in i rummet!
Det här är inget rum, Jim.
Har jag presenterat Jim Simpson för dig?
Jim är chefens knähund och en helt eminent arkitekturkonsult.
- Jim har ritat ett hotell i Stamford. - László, nu räcker det.
Du hittar säkert en obetald parkeringsmätare här nånstans.
Vaksamhet!
Ögonen på skaft!
Vad är det nu, då?
Du hade inte behövt behandla pojken så.
Jag prioriterar deras säkerhet.
Det handlar inte om vad du sa, utan hur. För att inte tala om Gordon.
Vill du sitta och vänta i flera år på att ännu en rättsprocess ska avklaras?
Jag är less på det! Less! Hör du det?
- Slutförs det inte, är det slut med oss. - Mig är det inte slut med!
Du är omöjlig att leva med! Du har gått och blivit ett själviskt svin.
Säg inget som du får ångra.
Ska du ha ihjäl oss?!
Jag skulle kliva ur bilen och gå ända till Manhattan om jag kunde, din egoist!
Varför ska jag ens vara här?
Det är för din skull. Jag kan göra mitt fåniga jobb varsomhelst!
Tror du jag gick på universitetet för att skriva om läppstift?!
Skäms!
Vi kom hit för att det var vårt enda val!
- Attila var här. - Som du vägrar träffa!
Fråga honom om det! Fråga honom.
Sa han att han sparkade ut mig på gatan?! Sa han det?
Hans satmara till fru påstod att jag gjorde närmanden.
- Det skulle du aldrig göra. - Det gjorde jag inte.
- Varför sa hon då så? - De vill inte ha oss här.
- Klart Attila vill ha oss här. - Inte Attila.
- Vilka menar du då? - Folk här. De vill inte ha oss här.
Audrey, Attilas katolska fru, vill inte ha oss här!
Hon vill inte ha oss här!
Vi är ingenting.
Vi är värre än ingenting.
Stackars dig.
Min stackars make.
Vad…
Vad har berövats dig?
Zsófia!
Hon är inte här.
Förlåt att jag gjorde dig ledsen.
Hämta tabletterna.
Jag står inte ut.
Jag har så ont. Jag dör snart.
Älskling…
Det är bara en delad tablett kvar. Har du fler i handväskan?
- Älskling… - Mitt ben.
Ta den här. Har du fler i handväskan?
Inte?
Jag står inte ut.
Vad tänker du göra? Jag står inte ut med smärtan, László.
Älskling, jag ska hitta nåt åt dig.
Älskling…
Det här fick jag ombord på båten, mot mitt krossade ansikte.
Snart känns det bättre. Lyssna till min röst.
Såja. Lyssna till min röst.
Lyssna till min röst.
Såja.
Lyssna till min röst.
Såja.
Lyssna till min röst.
Bra.
Såja.
Lyssna till min röst.
Har… Har du mer?
Jag älskar dig.
Fortsätt.
Ja.
Jag älskar dig.
Hårdare.
Mer.
Toaletten.
Ja, min älskade.
Ja.
Kom nu, min kära.
Kom.
Kom…
Jag väntar utanför.
Säg till när du vill ha hjälp.
Älskling…
Är du klar?
Får jag komma in?
Älskling!
Erzsébet.
Hjälp. Hjälp mig. Hjälp.
- Jag behöver en bår - fort! - Hjälp mig. Min fru dör.
- Min fru dör! - Nej då. - Fort, fort, fort!
Hon dör…
I natt mötte jag Gud.
Han lät mig säga Hans namn.
Det är inte första gången vi möts.
Vad gjorde du, László?
Det var en olyckshändelse.
Förlåt mig.
Minns du allt du erkände för mig hemma i vår säng?
Du behöver inte skämmas, min älskade.
Ondskan drabbade bara våra kroppar.
Du hade rätt.
Den här platsen är rutten.
Landskapet. Maten vi äter.
Hela landet är ruttet.
Jag flyttar till Israel, till Zsófia och hennes barn.
Jag vill bli den mormor hon annars aldrig skulle få träffa.
Följ med mig hem.
Jag följer dig…
Jag följer dig till den dag jag dör.
Mrs Tóth.
Vad underbart att se er stå på benen.
- Behöver ni hjälp? - Nej tack.
- Är mr Tóth också här? - Det är bara jag, dessvärre.
Vad förskaffar oss den äran?
- Är er far hemma? - Ja, vi har precis satt oss till bords.
Jag kan vänta tills ni har ätit färdigt.
Dumheter. Jag ber köket duka fram ett extra kuvert.
Det var vänligt, Maggie.
Tack.
Kom.
Nu får ni äntligen träffa min fästman.
- Är det säkert att ni inte vill ha hjälp? - Jag klarar mig.
Mrs Tóth…
- Ni är uppe och går. - Sitt ner.
Var är László?
Han har fått influensa.
- Han ligger nerbäddad. - Det förklarar ju saken.
Jim Simpson sa att han inte synts till sen i fredags.
- Synd. - Ja.
- Verkligen synd. - Det är nåt som går nu.
- Varsågod, slå er ner. - Tack, jag står hellre.
Står ni hellre?
Är något på tok, mrs Tóth?
Ja…
…något är på tok.
Jag är här för att säga något som kommer att bli mycket svårt att höra.
För er också.
Jag känner inte er, men det blir svårt för er att höra.
Är det yrkesrelaterat, borde vi kanske tala i enrum.
Er far är våldtäktsman.
Förlåt?
Vad det här än ska föreställa, så tycker jag inte om det.
Er make får hämta er.
Er far är en ondskefull våldtäktsman.
Pappa, vad pratar hon om?
Se på honom.
Inte ett ord säger han.
Har något hänt med mrs Tóth?
- Inte med mig. - Nu räcker det!
Komma här med vaga, skrattretande anklagelser. Ut härifrån, omedelbart.
Berätta vad ni utsatte min man för. Berätta vad ni gjorde!
Er man är sjuk.
Han är alkoholist. Narkoman.
Jag vet inte varför han vill såra mig, förödmjuka mig.
Jag har bara varit vänlig mot honom.
Han är en sjuk, senil gammal hund.
Och när hundar blir sjuka…
…biter de ofta den som matat dem…
…tills någon är barmhärtig och avlivar dem.
Och nu…
…får ni ursäkta mig…
…men det räcker med ovett för i kväll.
Ni kan hälsa er make att han är avskedad.
Jag ursäktar er inte!
- Ut! - Nej!
Harry! Släpp henne!
Ni är inte ursäktad, Harrison Van Buren!
Skäms! Ni borde skämmas!
Mrs Tóth, jag är så hemskt ledsen.
- Jag klarar mig. - Jag är så ledsen.
- Kan jag få hjälp ut till bilen? - Javisst.
Jag har en taxi som står och väntar.
Jag ber om ursäkt för det bisarra avbrottet.
Harry, vi går nu.
Nej, gå inte.
Harry, din far har ändå gått till sängs.
Vad har du gjort?!
Far…
Far!
Nu är det över.
Far! Hon har gått.
Pappa!
Var i helvete är han? Gå ut och ropa!
Pappa!
Harrison!
Han måste ha gått ut, jag hittar honom inte.
Pappa!
Harrison!
Mr Van Buren!
Harrison!
Mr Van Buren!
Far!
Pappa!
Lys lite mer där.
Harrison!
Mr Van Buren!
Har ni sett nåt?
En dörr.
Den är låst, vi kommer inte in!
Det finns ett telefonnummer till trädgårdsmästaren.
Vad är det här?
Kondensatsystem. Dräneringspumpar.
Harrison!
Jag tror att vi har hittat nåt här.
EPILOG
DEN FÖRSTA ARKITEKTURBIENNALEN 1980
Visst är det fint gjort?
God kväll.
Min morbror är först och främst en principfast konstnär.
Hans livslånga ambition har inte bara varit att gestalta en epok…
…utan att uppnå tidlöshet.
I sina memoarer beskriver han sina byggnader som maskiner -
- utan överflödiga delar -
- som, när de var som bäst, när han var som bäst -
- ägde en orubblig kärna: "Skönhetens hårda kärna".
Ett sätt att vägleda dem som bebor dem till att uppfatta världen som den är.
Naturlagarna som styr konkreta ting, såsom berg och sten, utmärker dem.
De antyder ingenting.
De säger ingenting.
De bara är.
Han är född 1911 i ett litet fiskeläge i Österrike-Ungern.
László Tóth hade utsikt över Adriatiska havet.
En pojke med skarp blick och stor längtan.
Nya gränser skulle beröva honom det vida havet -
- men han slutade aldrig försöka fylla tomrummet.
Fyrtio år senare överlevde han i Buchenwald -
- såsom hans framlidna fru, och jag, i Dachau.
Hans första amerikanska mästerverk -
- Van Buren-institutet utanför Philadelphia -
- förblev ofärdigt fram till 1973.
Byggnaden berör tiden i Buchenwald -
- liksom den djupa saknaden efter hans fru, min moster Erzsébet.
Här har han återskapat minnet av lägrets klaustrofobiska celler -
- med exakt samma dimensioner som hans eget fångläger -
- fast med ett elektrifierande undantag.
När besökarna tittar upp 20 meter -
- lockar glastakets dramatiska höjd till fria tankar, till identitetsfrihet.
Dessutom återskapade han Buchenwald och sin frus fångläger…
…Dachau, på samma plats…
…med hemliga korridorer mellan dem…
…och skrev om deras historia, bortom tid och rum…
…så att han och Erzsébet aldrig skulle skiljas åt igen.
Morbror…
En gång förde du och moster min talan. Nu för jag din talan, och det är en ära.
"Låt dig inte luras, Zsófia", sa hon till mig -
- när jag kämpade som nybliven mamma de första åren i Jerusalem.
"Vad de andra än försöker lura i dig"…
… "så är det målet"…
… "inte vägen."
Tack.
BRUTALISTEN
Översättning: Jennifer Warrender Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Rikard Eriksson, UIP AB
[SWEDISH]