Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Diego!
Koji kurac? Ma jebi se.
Suče! Pa jebote!
-Molim? Crveni karton? -Smiri se, Diego.
A što vi gledate? Odjebite!
Što hoćete? Ma popušite mi kurac! Igrajte vi umjesto mene!
Odjebite od mene!
-Ostavio si nas na cjedilu. -Odjebite!
-Hej! Ponašaš se kao derište! -Ja?
A nemaš pojma.
-Bar imam muda. -Mozga bome nemaš, budalo.
Mamu ti jebem! Što si rekao?
Diego, što radiš? Jesi li lud?
-Jebe me cijelu utakmicu. Što hoćeš? -Daj, smiri se!
-Hej, nema snimanja. -Imam pravo na to.
Ne snimaj me, jebote!
Kao i mnogi dječaci sa sela,
nova zvijezda Atlética odmalena sanja o karijeri nogometaša.
Zahvaljujući talentu i očevoj velikoj potpori,
Diego je privukao pozornost naših najvećih klubova.
DIEGOV OTAC
To! Dođi, sine. Rasturaš, jebote! Bravo!
Na početku ove sezone, sa samo 18 godina,
ostvario je san i potpisao za Atlético Madrid.
Do kraja lige ostale su još tri utakmice,
a kontroverzna zvijezda kluba našla se u središtu skandala.
Atlético je priopćio da je Diego kažnjen s dvije utakmice suspenzije.
No nogometni savez razmatra dodatnu utakmicu suspenzije
jer je žrtva Diegova napada kapetan crveno-bijelih.
Priopćenje je izazvalo rasprave među navijačima kluba.
Ako Diego dobije i treću utakmicu suspenzije,
najbolji strijelac momčadi provest će zadnju i odlučujuću utakmicu na klupi.
Želimo da igra zadnju utakmicu.
TRENER
Ali, naravno, ne pod svaku cijenu.
Čovječe.
-Bolje da ne otvaraš Twitter. -Zašto? Još je glavna tema?
O, da!
Ma samo neka laju. Poslije će plakati.
Diego…
Reci, ljepotice.
-Idemo. -Nema šanse.
-Čekaju te. -Da, i? Neka čekaju.
Dragi, zaribao si. Moraš preuzeti odgovornost.
U kurac!
-Jebe se njima za mene. -Ako ne možeš više, uzmi predah.
Ma od čega?
A što vi glumite? Nemate svoju kuću? Nije ovo hotel.
Mi smo mu podrška.
Diego je ovdje gazda. Rekao je da ostanemo.
Sve je ovo njegovo.
-Dodaj mi pivo. -Evo, odmah.
-Hladno? -Pa da.
-Izvoli. -Koji kurac? Hej!
-Luđakinjo! -Jesi ti normalna?
-Što je? -Što si rekao?
Želimo li ovako nastaviti?
-Ne znam. Ti mi reci. -Njegovo ponašanje utječe na klub.
Zabio je 11 golova u prvoj sezoni.
-Treba ga kazniti. -Smirite se.
Svi želimo najbolje za maloga. Diego je Ferrari. Motor mu se pregrijao.
Treba mu hlađenje. I pauza od medija.
-Molim? -Mora popraviti imidž.
Što to znači?
Za početak, ispričat ćeš se.
Ispričati? Ja?
Da, ti.
A što ako ne želim?
Ako ne poslušaš agenta, sezona je gotova.
-Najbolji sam strijelac. O čemu vi? -Ja odlučujem hoćeš li igrati.
Dobit ćeš dvije utakmice suspenzije.
-Treća ovisi o tebi. -Dobro.
Ne trebamo vandale u momčadi.
Molim?
Razgovarao sam s njim.
Koji je kurac vandal?
Tko je genij?
Da citiram Charlesa Baudelairea:
„Genij je sposoban u svakom trenutku oživjeti djetinjstvo.”
Ima li tko drugu definiciju?
Dobro.
Psihologija nam omogućuje da klasificiramo obilježja osobnosti
koja su tipična za genije, recimo…
Podsjećamo putnike:
radi sigurnosti pruga se smije prelaziti samo na predviđenim prijelazima.
Ulazite?
Još se bojiš ljudi?
Alexe! Hej!
Hej, što ti je?
Posvuda te tražim. Ne javljaš se. Ne gledaš WhatsApp.
Ne koristim ga.
-Zašto sam ti dao mobitel? -Ne znam.
Da se javiš. Da odemo na ručak.
Da malo čujem kako si.
Što želiš, Juanma?
Opusti se, čovječe.
Pogledaj se malo.
Želim ti pomoći.
-Pomoći ćeš mi ako me pustiš. -Ovaj put nema rizika.
Deset sati tjedno, mjesec dana. Ne moraš prodati kuću.
-Ne prodajem… -Prodaješ. Vidio sam oglas.
-I to za sitniš. -A što to tebe briga?
Alexe.
Od mame ti je ostala samo kuća.
Nudim ti lovu koju trebaš.
Gle, bit će lagano. I potpuno je legalno. Ozbiljno ti kažem.
-I baš je tvoj fah. -A koji je moj fah?
Reći ću ti putem. Moramo se požuriti.
-Juanma… -Vozit ću najviše 80 na sat. Hajde!
STADION METROPOLITANO
Joj. Pardon.
Oprostite.
Juanma, reci mi što je ovo.
Konferencija za medije. Zar ne vidiš?
-Neću ući. Ima previše ljudi. -Hoćeš. Sa mnom si.
Ja ću paziti na tebe. Idemo.
Ne diraj me. Ne volim to.
Sjedni onamo.
-Što se događa? -Diego dolazi na konferenciju.
Tko je Diego?
Spremni smo. Hajde, šampione.
-Ne. Neću se ispričati. -Moraš samo čitati.
-Što? -Napisali smo izjavu. Na stolu je.
-Niste mi je dali. -Ja sam je pročitao. Super je.
Čitaj i ne blebeći. Bit će to dobro.
Dobro jutro svima. Hvala što ste došli.
„Danas sam ovdje kako bih se ispiričao.
Također vas želim obavije…
obavijestiti da ću…
da ću krenuti na invenzivnu poduku…
kako bih završio školu od koje sam odustao
zbog nogometne karijere.”
Koji kurac?
U realizaciji ove odluke,
koju snažno podržava cijela momčad,
Diegu će pomoći najbolji obrazovni psiholog u zemlji.
Alejandro Castro!
O kakvoj se poduci radi?
Je li to dobro za momčad?
Hej, stani!
Gle, ne znam kao se ja uklapam u ovo.
Najteži je dio gotov. Sad ćeš raditi ono što znaš.
Kao prvo, ja nisam obrazovni psiholog.
-Provodim istraživanja. -Koga briga. Idealan si za ovo.
Samo se nikad nisi znao prodati.
Kao drugo, mrzim nogomet.
Ne.
-Mrziš tatu. -Dobro.
Razmisli. Bolji posao nisi imao.
A i mi ćemo se družiti. Što još trebaš?
Za nas je bolje da svatko živi svoj život.
Trebaš lovu.
Ne vrti se sve oko novca, znaš? Stvarno.
ALEJANDRO CASTRO NOVI JE NOGOMETAŠEV PROFESOR
PRODAJE SE
Yago, Rodrigo, ispričajte se gospodinu.
-Marš! -Ti si Alejandro?
Jesam.
Luismi, ovo je Alejandro.
Dogovor je bio u tri sata. Nevjerojatno.
Koliko neiskorištenog prostora.
Nema tu zarade. Cijena dionica pala je za pet posto.
Ima potencijala, ha?
Ne, Álvaro. Gubimo novac.
-Ovaj ćemo zid srušiti. -Ne. To je nosiv zid.
Onda ovaj. Bez uvrede, ali kuća ti je baš staromodna.
Mali. Žao mi je, ne smiješ to dirati.
-Smijem. -Ne, ne smiješ. Ovo je moja kuća.
Više nije. Moj je tata kupuje.
Možeš se maknuti s mog računala?
Našao sam ti slike djece.
Ajme, koliko knjiga! Ima li stripova?
Zamolio sam te da ništa ne diraš.
Lijepo te molim.
Ajme, što si napravio!
Alejandro, dogovorili smo se. Sad ćemo sve potpisati.
Ali moraš se riješiti prastarog namještaja i knjiga.
Ostaješ ovdje, luzeru!
50 000 EURA
Diego, igraj! Hajde!
Idemo!
Tako.
Bravo!
Želim da se mali zbilja potrudi. I želim plaću početkom mjeseca.
Imaš toliko prohtjeva, a ne znaš reći ni dobro jutro.
Dobro si postupio.
Što bi naš zajebani stari rekao da nas vidi kako surađujemo?
I kako smo zgodni? Dođi. Nasmiješi se.
Ne diraj me, Juanma. Molim te.
Jebote!
Baš si jadan! Pa koji kurac radiš?
-Što hoćeš? -Ma kamo ćeš?
Diego! Idi pod tuš.
-Ja? -Idi se malo ohladiti.
Ma idite u kurac!
Mali je agresivan. Ne znam što želiš od mene.
Da, agresivan je. Ali vrijedi milijune.
Njemu fali mozak, a ne profesor.
Jebote!
Najava poduke bila je pun pogodak.
Sve ide kao po loju. To smo i htjeli.
Sponzori i mediji jedu nam iz ruke.
-Što ti kažeš, šampione? -Sine, ovo je sjajno. Zar ne?
Nitko više ne spominje udarac u glavu.
Prodat ćemo im priču.
Alejandro će nam pomoći. Je li tako?
Moram na zahod. Oprostite.
Što je, stari? Sviđam ti se?
-Molim? -Buljiš u mene cijeli ručak.
-Sjediš mi preko puta. -Ne volim kad me gledaju.
Onda radiš krivi posao.
Iritira me tvoja faca.
Nemaš izbora. Morat ćeš me malo trpjeti.
Vidjet ćemo. Ja radim što me volja, znaš?
Ne bih rekao.
Svi govore u tvoje ime.
U kurac! Mamu ti jebem!
Lakše je ako staviš ruke ispod.
Stari, ja te plaćam. Poštovat ćeš me, jasno?
-Jasno. -A sad se gubi odavde.
Jebote pas.
Otkopčan ti je šlic.
Jebemti sve.
-Svi na svoja mjesta. -Idemo.
Priprema, pozor, sad!
Pobijedit ćemo! To! Idemo, trči!
Ubaci je, Maca. Čovječe.
Uzmi!
Brzo!
Što to radite? Molim vas!
Šampion!
U kurac!
Bomba!
Hej, gdje je Ceci?
Što radiš, glupačo? To je moje!
-Moj mobitel! -Ceci!
Van!
-Ceci, smiri se. -Ne želim ih ovdje.
Ajme, Ceci.
Ceci, dušo. Smiri se.
Želiš da se ozlijedi, Tito? Ovo je tebi normalno?
Ne smije igrati. Mora se malo ispuhati.
Ti mu očito ne pomažeš.
Ceci! Nemoj se ljutiti.
Ako opet vidim da se zajebavaš, nadrapao si.
Jasno?
Uskoro stižemo. Zatvorite prozore.
Ne mogu disati u autu.
Dobro.
-Kako će izgledati prvi dan? -Radili ste sa sportašima?
-Je li Diego nepismen? -Profesore!
Upozorio sam vas.
-Nuno. -Dobro jutro.
Profesore!
-Dobro jutro. -'Jutro.
-Dobro došli. -Hvala.
-Kako ste? -Dobro, hvala.
Dođite.
-Fanny, odnesi to u sobu. -Hoću.
Hvala.
Funkcioniramo kao tvrtka. Imamo više od 20 zaposlenika.
Možda zvuči jednostavno,
ali ja stalno trčim uokolo i sve organiziram.
-Sve u redu? -Jest.
Hvala. Profesore, za mnom.
Jesi za sok od kelja? Pun je antioksidansa. Potiče libido.
Ne, hvala. Nemam problema s libidom.
A jesi za kavu?
Ne. Želim krenuti s podukom. Deset je sati. Gdje je mali?
Dolje.
Bravo, dečki! Odlično.
-Tito! Kako si? -Dobro jutro.
Sok od kelja. Izvoli.
-Mljac! -Dobar je, ha? 'Jutro.
-Bok. -Bok.
-Dobro jutro. -Zdravo.
Pazi po stepenicama, da se ne spotakneš i padneš.
Ne bi bio prvi.
Ali bez brige.
Sve smo ti pripremili. Gle.
Jakne, košulje, džempere i cipele tvoje veličine.
Biraj.
Donio sam si odjeću. Hvala.
Pa baš zato, braco.
Želimo da budeš zgodan. Je li tako, Tito?
-Nije me briga za izgled. -Vidim.
Saray, duša. Gdje je moj šampion?
-Uskoro je gotov. -Odlično. Kad završiš, sredi njega.
-Može. -Super.
-Ne dolazi u obzir. -Saray je odlična.
Izgledat ćeš deset godina mlađe.
Super, ali znaš da ne volim da me…
-…diraju. -…diraju.
Alexe, opusti se.
Sve radimo zbog medija. Ne brini se.
Prvi mu je dan poduke. Ti radi svoje, a mi ćemo svoje.
-Dobro. Ali na ovo ne pristajem. -Moraš.
Estetske intervencije dio su tvog ugovora, Alejandro.
Pardon. Zove me Steve.
Steve, prijatelju!
Da.
Dođi, dragi.
Malo ćemo ti dotjerati lice. Sjedni…
Sine, sve je spremno. Kako si?
-Spreman si? -Suspendiraju me, a vi dovedete njega.
Jebote. Tražio sam Monster prije tri sata.
A gdje je Monster za šampiona? Idemo! Niste valjda zaspali, jebote?
-Zar stvarno moram? -Moraš, sine.
-Za svoje dobro. Iskoristi to. -Jebote.
Što je to?
Knjiga.
Ne volim knjige.
Da, očito.
Ne rugaj mi se.
Ne rugam ti se.
Nisam glup, znaš?
Excusatio non petita, accusatio manifesta.
Koji kurac? Govori kao normalna osoba. Ne želim ispasti budala pred svima.
A na stadionu želiš?
Ne gledaj u kameru. Ponašaj se kao da je nema. Može?
Da. Zaboravi na kameru.
-Saray! -Kao da je nema.
Dobro. Tiho!
Napudraj mu čelo. Previše se sjaji.
Zgodan si, stari. Idemo!
Brat ti je jebeni genij.
Uopće niste slični.
Brat mi je zmija. Genij je nešto sasvim drugo.
-A je li? -Da.
Genij je onaj tko je vjeran sebi.
Dobro. Idemo uživo.
Kako, Juan Manuel?
Za pet minuta. Na radiju.
-Kojem? -Radiju Marca.
-Neću. -Imaš ugovornu obvezu.
…zlatni dečko Atlética.
Nazvali smo njegova profesora. Reći će nam kako napreduje poduka.
Alejandro…
Što radiš?
-Što se zbiva? -Hej!
Kamo će on?
Oprostite. Alejandro!
Učitelju! Nešto si zaboravio!
Ne možeš me ovako ostaviti na cjedilu.
-Nisam pristao na ovaj cirkus. -Pa to je samo intervju.
Sutra u 10 sati u mojoj kući.
Bez kamera, mobitela, šminke i oca.
I bez tebe ako je ikako moguće.
Profesore!
Sretno, braco.
Tako.
To! Nabijem te! Ljubavi, jesi vidjela gol?
Ljubavi?
-Što radiš? -Tvoju zadaću.
Zajebavaš me?
U krevetu se ne čita. U krevetu se radi nešto drugo.
Zašto barem ne pokušaš, Diego?
Jer ne moram. Zašto bih čitao knjigu?
-Poslušaj me bar jednom u životu. -Živiš kao kraljica. Što još želiš?
Želim tebe.
Pa evo me.
Želim starog Diega.
Pa i jesam stari Diego, ali bolji.
Pazi, mali.
Koja gajba, stari. Baš imaš stila.
Koji je ovo kurac? Bože mili.
-Kakva je knjiga? -Ne sviđa mi se. Slova su presitna.
Koliko ono zarađuješ mjesečno?
Ja toliko potrošim na večeru.
Ajme. Pišeš knjige?
-Da, napisao sam knjigu. -Koliko si ih prodao?
-Nemoj me snimati. -To je za Instagram. Ne šizi.
Dobro. Molim te, isključi mobitel, pljuni žvakaću, skini slušalice i sjedni.
Opet geniji. To je neka tvoja spika?
Pusti sad to. Bavit ćemo se tvojim manjkavostima.
-Čime? -Manjkavostima.
Nedostacima, poteškoćama, smetnjama.
Nemam ja smetnje.
Imaš ih napretek.
Koristiš jedva 500 leksema.
-Čega? -Leksema.
Za normalnu komunikaciju potrebno je barem 1000 leksema.
Prosječna osoba koristi oko 5000.
Mislim da ti ne koristiš ni deset posto.
Izvoli.
Čitaj, ali polako.
U sebi pročitaj svaku riječ. Izgovori je tek kad budeš siguran.
„Zaljubio sam se u nogomet
prije nego što sam se počeo zaljubljivati
u žene.
Od… odejen… odejendom…”
Odjednom.
„Odjednom,
bez… bez…
bez obaja… bez obajaš… obajašnje…”
-Objašnjenja. -Jebote! Pusti me da čitam!
Diego,
svaka riječ u rečenici ima svoje značenje.
-Predoči si ga i onda… -Dobro!
Dobro, čovječe.
Nastavi.
„Bez objašnjenja i bez…
i bez raza… razamiš… razamišljanja o…
o boli i o…
i o smet… smetenj…
-O smet… smetenja…” -Skoncentriraj se.
Odustajem!
Odustajem, čovječe.
Jebote!
Odustaješ, a imaš problem.
Kakav?
Imaš disleksiju.
Ti baš tražiš batine.
Brkaš slova i riječi.
Ne možeš se usredotočiti.
Imaš disleksiju.
Ima je svako deseto dijete.
-Nisu ti to rekli u školi? -U školi su mi se rugali.
A znaš što sad rade?
Parkiraju mi auto kad idem na večeru.
Eto što rade.
A za tu glupost…
Ima li lijeka?
Nema.
Ali to te ne mora ograničavati u životu.
Samo moraš proći odgovarajuću kognitivnu obuku.
Hajde. Pokušaj opet.
Nikad u životu neću upotrijebiti tu riječ.
Vidiš? Već si naučio izbjegavati problem.
-Moraš se suočiti s njim. -Jebe mi se.
-Nemoj glumiti da ti nije stalo. -Do čega?
Do napretka i učenja.
Nije mi stalo.
Ne vjerujem ti.
-Fućka mi se što misliš. -Nije istina.
-A i sram te je. -Bilo bi me sram da sam luzer kao ti.
Toga bi me bilo sram.
Čitaj.
Naporan si, Alexe.
Hajde. Pokušaj.
Baš mi ideš na kurac.
„…i bez razmišljanja o boli i…”
I O SMETNJAMA
„…i smetnjama.”
Smetnjama! Jebem ti sve!
Vidiš? To je bolje nego udarati ljude glavom.
To!
Bravo!
Ekipo, moram ići.
Bili ste super. Dajte pet!
Ma to! Rasturate!
Zgodni, daj pusu!
Zakon si, Diego!
-Moramo nastaviti. -Sat je trajao od 10 do 13 h.
-Da, ali cijelo si vrijeme igrao. -A što bi ti htio?
Da ti susjedi misle da sam vandal?
-Dobit ćeš zadaću za idući put. -Nemam vremena za to.
Suspendirali su te. Imaš vremena.
Dobro, učitelju.
Ali prije nego što odem, ako nije problem,
idem se posrati.
No krasno.
Želim da mi na idući sat dođeš s pet novih leksema. Može?
Idemo, dečki!
Kvragu, Adáne! Otet će loptu.
Jebote, Adáne!
Ma što to radiš, čovječe?
Koji kurac? Zašto ga puštaš?
-Koji kurac radi? Izgubit ćemo prvenstvo. -Smiri se, sine.
Da se smirim? Jebote pas!
-Oprosti, tata. -Diego, nemoj ovdje. Prestani.
-U kurac! -Diego?
Pa napokon.
Skoro je gotovo. Hajde, idemo.
Ne.
-Ne. -Idemo. Ne grizu.
Ne, Juanma. Ne mogu.
-Ma ljudi unutra uživaju. -Tisuće manijaka vrišti.
Tisuće se ljudi zabavlja poput djece.
-To je bit nogometa, profesore. -Ne. Ne mogu.
Fotografirat će vas za Marcu.
Učenik i profesor na utakmici.
-Imaš ugovornu obvezu. -Znam. Imam obvezu.
Vidiš kako si zgodan kad me slušaš?
Dobro, hajde. Idemo.
Slušaj me.
Što je?
Diego ima disleksiju.
Ma o čemu govoriš?
Diego ima disleksiju. To se ne može riješiti preko noći.
-Ma nije to toliki problem. -Jest.
Treba redovito raditi sa stručnjakom.
Alexe, slušaj me.
-Dat ćemo medijima što žele i bok. -Tako nećemo ništa promijeniti.
Da. Opet će igrati. Tata će mu biti zadovoljan.
Ja i ti zaradit ćemo lovu. I doviđenja.
-Mali je jako nesiguran. -Ma daj, misli da je kralj svemira.
Zašto gubim vrijeme na tebe?
U kurac! Želim na teren, Ceci!
Samo želim na teren! Zašto mi ne daju da igram?
Igrat ćeš za dva tjedna.
Pitaj onog šupka Delgada hoću li stvarno igrati.
Ma ljubavi, sve će biti u redu.
Ne, Ceci. Svi misle da sam budala. A tko ne misli, uskoro će misliti.
Ja ne mislim da si budala. Ni tvoj profesor to ne misli.
Jesi li vidjela kako me gleda?
Kao moja bivša profa koja je rekla da sam zaostao.
Zaostao!
Diego! Smiri se, jebote!
Što želiš? Poslati sve kvragu?
Pun mi je kurac ovoga!
Ljubavi!
Ljubavi, stani!
Ljubavi, nemoj odustati od mene.
Nemoj ti odustati od sebe. I uči.
Uči radi života nakon nogometa.
Ne čini to zbog tate ni mene.
-Čini to zbog sebe. -Ljubavi…
Znam da možeš.
Hej, gdje je izlaz?
-Što ćeš ti ovdje? -Tražim izlaz.
-Moramo ići. Odmah! -Zašto?
Sranje. Ako nas vide, rastrgat će nas.
-I mene? -Hajde, trči!
Prokockali smo šansu za naslov, a imamo još samo dvije utakmice.
Kakva je to igra danas bila? Ha? Ne mičite se dok se ne vratim.
Bolje ne idi sa mnom. Izlaz je ondje.
Dečki, nećemo gubiti nadu. Imamo još dvije utakmice.
Ne seri, čovječe.
Nada umire zadnja. To nam je moto, a ti si kapetan.
Ja sam danas barem igrao.
Da. A što tebe muči?
Dečki! Zašto ne igramo onako kako znamo?
Napali su nas po lijevom boku, a desni smo ostavili otvoren.
Zato te sedmica onako nadigrala, Águila.
Tip me izluđivao cijelu utakmicu.
Paquito, trebao si se zalijepiti za njega.
Dečki, morate se više kretati.
Ali imamo još veći problem.
Pokušaji u napadu bili su preočiti.
-Odjebi. -Sve se kužilo iz aviona.
Gubi se odavde.
Dečki, odozgo sam sve jasnije vidio.
Ako Ferrera otme loptu na krilu, a Bonilla se uspije probiti,
Romainu će se otvoriti prostor slijeva, a Adán će moći zapucati na gol.
Adán je čekao da mu dodate loptu, ali branič mu je stalno bio za petama.
Imao je problema cijelu današnju utakmicu.
Čekao je da mu Bonilla doda loptu,
a kad bi se to dogodilo, krenuo bi na nju i sjebao.
Očito je, jebote.
Ali za sve postoji rješenje.
Prvo si moramo otvoriti prostor.
Dobar prodor iznenadit će braniče.
Zbunit ćemo ih.
Bonilla će primiti loptu, dodat će mi je i probit ću se kroz obranu.
Ugurat ću se između dva vezna i neće nam moći ništa.
Zbunit ćemo šupke, pa neće znati za kim da krenu.
Kad primimo loptu, oni će biti daleko iza nas.
Uzet ćemo je i krenuti prema golu.
A onda nam preostaje samo jedno. Što?
Zabit ćemo im loptu u jebenu mrežu!
Razvalit ćemo ih! Idemo!
Oprostite. Tko ste vi?
Ma nitko. Izgubio sam se.
Tražim izlaz, pa… Gdje je?
-Ondje. -Aha, hvala.
Bok, ovdje ujak Israel.
Tata kaže da imaš puno posla, ali u selu se održava festival.
Nedostajete nam i ti i Ceci.
Voljeli bismo da zaigraš na našoj godišnjoj utakmici.
Vidimo se, momčino!
Učitelju!
Što je? Izgubio si se?
Upadaj.
Koji šupak!
-Poludio si? -Zbog tebe imam frku s Ceci.
-Pusti me. -Želi da učim s tobom.
-Tvoja cura? -Da. Želi da se ozbiljno posvetim učenju.
-Što radiš? -Driblam po boku.
-Driblaš? -Izazivao me. Sad će dobiti svoje.
Poginut ćemo zbog tebe!
Čvrsto se drži.
Jebote!
Kako to radiš?
Popizdim i kažem: „E sad ćeš dobiti svoje.”
Ma ne mislim na to, nego…
Kako vizualiziraš prostor, planiraš kretanje i reflekse?
Sad si to napravio s autom,
prije toga u svlačionici i s Rubikovom kockom kod mene.
Sve organiziraš u glavi. Kako to radiš?
Jednostavno.
Eto ga.
Kaže žena mužu:
„Zanemario si me zbog nogometa. Ovo ti je zadnji prekršaj.”
A on će njoj: „Prekršaj? Pa nisam te ni taknuo.”
-Profesore, evo malo vina. -Ne, hvala. Pijem lijekove.
Anksiozan sam.
-Ma svi smo anksiozni. Hajde. -Ne, hvala. Stvarno.
Ma dajte, profesore. Nazdravit ćemo.
Dobro.
Eto. Zdravica za budućnost.
-Za budućnost. -To te ja pitam!
-Idemo. -Za budućnost!
Postoji sedam vrsta inteligencije.
Verbalna, logičko-matematička,
tjelesna, glazbena, prostorna,
interpersonalna i intrapersonalna inteligencija.
Diego je razbi…
Pardon. Diego je razvio četiri vrste inteligencije.
Ali tri još nije…
Koje su to tri?
Stani. Vino ti ipak nije dobro sjelo.
-Daj mi čašu. -Ma odlično mi je sjelo.
Gle ti to, više nije anksiozan.
Nije razvio verbalnu inteligenciju, intrapersonalnu inteligenciju
ni interpersonalnu inteligenciju.
Ma pijan si ko čep.
No kad je riječ o prostornoj inteligenciji…
-E tu je genij. -Aha, genij.
Ma pravi Einstein. Nema sumnje.
Joj, daj šuti.
Moramo promijeniti pristup poduci
i pokušati iz njega…
-Pazi! -Hopla!
Oprostite. I pokušati iz njega izvući maksimum.
Ovako. Mogu?
Diego, slušaj.
Ti si ova žličica.
A ovo su tvoji suigrači.
Opažanje, kritičko razmišljanje, jezik.
Koji je cilj? Znanje.
A ovo će se dogoditi ako se sve posloži kako treba.
Zakon!
Čovječe! Skriveni talent!
Dobro si?
Ma jesam.
Alexe…
Ceci, gdje mi je odjeća?
Pomozi mi. Molim te, ne daj Diegu da išta potpiše.
Ma što?
Tvoj brat i Tito sto posto nešto smjeraju.
Učitelju! Vraže jedan.
Kako si? Dobro jutro.
Bez brige. Moj tata ima odjeće na bacanje.
Posudit će ti. Svoju si jučer bacio na roštilj.
-Ja? -Imelda, donesi učitelju odjeću.
Da, u utrci. S Benjom, Teom…
Pobijedio si. Ne sjećaš se?
-Čovječe! -Ne.
Hej, pa ti si sav isklesan. Vježbaš?
-'Jutro, ljepotice. -Bok.
Koliko je sati? I gdje mi je sat?
Čuj, Diego.
Dobio sam tvoj raspored. Čeka te naporan tjedan.
Zvali su iz agencije. Izribali su me.
-Što se zbiva? -Molim?
-Dva dana nemaš objavu na Instagramu. -Jebote. Fotkaj me s učiteljem.
Učitelju! Smiješak.
Popij to. Za mamurluk.
Ovako. Trening, liječnički, snimanje, pa utakmica s Betisom u Sevilli.
-A što je s… -Ma tiho.
Još moramo raditi na tvom imidžu.
Posjet bolnici, pa dobrotvorna utakmica s djecom.
A utakmica na selu? Sutra počinje festival.
-Na selu? -Isra me zvao.
Ništa od toga. Ne stigneš. Ja ću mu javiti.
Možda dogodine.
-Možda dogodine. -Da.
E da. Potpiši mi ova dva dokumenta.
Ovdje i ovdje. To je za zakladu.
-Pročitaj što potpisuješ. -Rekao sam da je za zakladu.
-Ajme! -Oprostite!
-Jebote! -Pardon.
Žao mi je. Htio sam uzeti jagodu.
Tata će isprintati nove.
Zdravo, profesore.
Dobra lekcija sinoć.
Hvala.
Dobro jutro.
Ovo je tvoj teren, ha? Zgodno.
-Hoćeš ući? -Ja?
-Da. I poslušati predavanje. -Moram na trening.
Onda ništa.
Dobro jutro.
„Posve me je obuzelo. Osjetio sam poziv.
Bio sam siguran da sam rođen za ples.”
Tako je Nureyev opisao epifaniju
koju je doživio gledajući Labuđe jezero
sa samo sedam godina.
Rodio se u vagonu vlaka.
Odrastao je u velikom siromaštvu.
Sovjetska diktatura htjela ga je koristiti kao alat propagande
kojim će huškati narod.
Tek 1961., na turneji Francuskom,
uspio se osloboditi te tiranije.
I tek se tada posvetio onome što je najviše volio,
plesu i potpunoj slobodi.
Kako se uspio suprotstaviti moćnicima koji su ga kontrolirali
i odbaciti sijaset očekivanja koja su mu bila nametnuta?
EPIFANIJA, TIRANIJA, SIJASET
Riskirao je.
Htio je biti slobodan.
Da nije skupio hrabrost,
ne bismo upoznali najboljeg baletana u povijesti.
Genij je onaj tko je vjeran sebi.
Genij sam donosi odluke.
TATA
Dobro. Evo.
Učitelju, upali auto!
Evo. Smirite se.
Ljudi, oprostite. Žao mi je, ali imam…
Imam sijaset posla.
Žao mi je, stvarno. Hvala vam svima.
Bok.
-Vozi! -Evo.
-Vozi, učitelju. Satrat će nas! -Veži se.
Bok. Hajde, učitelju. Vozi.
Bok ljudi!
Penju se na auto.
Vozi, učitelju!
Tako.
Dobra pila, ha?
TATA
Jamstvo?
Ili garancija.
Osiguranje i zaštita od rizika.
Recimo, lova.
Ili poštenje.
Monogamija.
Ekskluzivna seksualna veza.
Znači, ne jebeš baš.
Radiš to uvijek s istom osobom.
Dakle, ti koristiš komplicirane lekseme da bi rekao nešto jednostavno.
Koristim lekseme koji su adekvatni za određenu situaciju.
Adekvatni.
Prikladni.
Kako možeš živjeti sam? Nemaš obitelj, ženu… Ne želiš djecu?
Ne. Ni govora.
Zašto?
Ne bih bio dobar otac.
-Ja mislim da bi. -Ne bih.
Da si na leđa stavim takav teret?
-Ne, hvala. -Pa svi to rade.
Da, i to loše.
Alexe, previše se brineš.
Ne brinem se. Samo sam realan.
Nisi! Jako si negativan, čovječe.
Razmisli malo. Ja želim bar četvero djece.
I sve ću im dati, Ale.
Kupit ću im lijepu kuću, dobru hranu, super odjeću.
Kupit ću im i lekseme, Alexe.
Drag si mi. Žao mi je što si sam. Odmah se vraćam.
Diego. Hej, Diego!
Opusti se, stari.
Idem ti po poklon.
Alexe!
Stari, zašto odlaziš? Ne sviđaju ti se?
-Naći ćemo druge. -Diego…
-Što je? -Ljudi nisu pokloni, znaš?
Samo sam flertovao.
Nisi. Kupovao si ih.
-Nisam. Htjele su doći. -Jesi. Kupovao si ih.
Samo ti to ne shvaćaš.
Hej, ni ti nisi sa mnom besplatno, znaš!
Upravo tako. I mene si kupio.
Ovako ćemo.
Ja sam ti profesor, a ti si mi učenik.
I tu je kraj priče. Jasno?
Nećemo se zbližavati.
Zapamti si to.
Stari, jesi dobro?
Diego. Pa to si ti, čovječe.
Ljudi, Diego je tu!
Veliki sam obožavatelj. Može fotka za tatu?
-Ne mogu sad. Žurim se. -Bilo kakva.
-Poljubit ću ti stopala, popušiti kurac. -Ne!
-Kako to misliš? -Ne sad!
-Ma samo stani ondje. -Neću, stari!
Ne diraj me, čovječe! Pusti me!
-Što si ti umišljaš? -Molim?
-Idite, molim vas. -A tko si ti?
-Malo poštovanja, hej! -Idite.
-Ti si mu tata? -Ne.
Ne diraj ga!
Dosta! Van!
Hvala ti, Eusebio.
Ma nema na čemu.
Imaš pola sata. Riskiram svoj posao.
Dobro, bez brige. Izvoli.
Raskomoti se. Idemo, Atleti!
Idemo, Atleti!
Hej. Kamo ćeš?
Prvi put na stadionu sjedio sam u sektoru 45, baš poput ovoga.
Tata je bio strastveni navijač.
Čim smo se rodili, brata i mene učlanio je u Atleti.
Igralo se finale kupa protiv Reala.
Bila je 77. minuta.
Paolo Futre sprintao je kao lud po boku.
Htio se probiti prema golu, ali braniči su ga okružili.
Odmaknuo se i s vrha šesnaesterca…
opalio svom snagom.
Cijeli se gol tresao.
Paco Buyo nije se ni snašao.
Zamisli, cijeli je stadion bio na nogama.
Pogledao sam brata.
Zagrlili smo se.
I počeli smo skandirati: „Atleti!”
Okrenuo sam se da zagrlim tatu, ali…
Nije ga bilo.
U džep mi je stavio
novčanicu od 1000 peseta i…
I poruku za mamu.
I nije se vratio?
Došao sam kući i zatvorio se u sobu.
Strgao sam Futreov poster sa zida.
I ja sam kao klinac išao s tatom na nogometne utakmice.
Htio sam igrati za Atleti, najbolji klub na svijetu.
Sanjao sam o naslovu prvaka. I evo me. Sad sam ovdje.
I ostat ću do mirovine.
Kad je mama umrla,
zakleo sam se da neću stati dok ne postanem broj jedan.
Najbolji igrač svih vremena.
Zbog nje.
Ali…
nemam to u sebi.
A što trebaš imati?
Ne znam, ali znam da to nemam.
A ti? Oduvijek si htio biti profesor?
Ma kurac. Htio sam biti rock-zvijezda.
Rock-zvijezda.
Gol!
Hajde, učitelju! Idemo!
Ne…
Hej!
To je penal, stari. Golmanov prekršaj.
Dobro.
-Ovdje sam prošli put zajebao. -Ma sve ti je to u glavi. Hajde.
Eto ti ga na!
Ako mi budu dali da igram, dođi me gledati u nedjelju.
Ma ne. Ne mogu.
Hajde. U sektor 45.
Posvetit ću ti gol. Dođi zbog mene.
Oživi ljubav prema nogometu.
Ja ću ti u tome pomoći.
Hajde. Što kažeš?
Ne mogu…
-Tko je to? -Ljubavi!
Diego, gdje si?
Pogledaj kroz prozor.
Ma što radiš?
Čuj, tata ti je jako ljut.
-Nisi došao na snimanje ni trening. -Imamo važnog posla.
FESTIVAL GOSPE OD SVETE KRUNICE
Vidiš kako je dobro ispao?
Ma daj, moj mali brat napravi ljepši.
Ma o čemu ti? Pogledaj ga!
-Draga! -Hej, draga!
Kako si? Otkad se nismo vidjele!
Momčino!
-Ujače Isra! -Odakle ti ovdje?
Onaj te mrgud pustio?
-Zbrisao sam. -Bravo, mali.
Mama bi bila presretna što si tu.
-Idem svima javiti. -Hajde. Samo daj.
Cure, jeste za fotku?
Da! Fotkaj nas, Alexe. Diego, sjedni na staro mjesto.
Ptičica na tri.
Jedan, dva, tri.
-Ptičica! -Ptičica!
Da vidim!
Kako smo ispali?
Ajme, super je.
Baš si zgodna!
Da, baš je super.
Ovdje si bio sretniji?
Diego!
Gol!
Katastrofa, jebote.
Trebao je biti na svakoj utakmici.
-Kampanja je upalila. -Ma kako ne.
Čudo jedno.
DIEGO SE NE VRAĆA?
-Ubit ću ga kad ga nađem. -Nemojmo se uzrujavati.
-Ovo je mala prepreka. -Prepreka?
Ne znamo gdje mi je sin, jebote.
-Ma uspjet ćemo. -I bolje nam je.
Čovječe! Koji dan! Izribat će nas kad se vratimo kući.
Vidjet ćeš, Ceci. Kako se još kaže „izribati”?
-Izgrditi. -Dobro.
Pogledaj ga.
Odavno nije bio ovako sretan.
Puno ti hvala, Alexe.
Puno ti hvala.
Ja mu samo dajem alate.
Zapravo mu pomažeš ti.
Ma joj,
znaš da to nije istina.
Čovječe, tip na blagajni nosi moj dres. Da ste mu vidjeli lice kad me ugledao!
Ozbiljno, danas sam doživio epifaniju.
Daj, molim te!
Hej!
Nikad više. Jasno? Da mi više nikad nisi ignorirao pozive.
-Ceci, idi gore. -Neću.
Ceci, molim te.
Ne možeš raditi što ti se prohtije.
Moram raditi samo ono što se tebi prohtije?
Moraš me poštovati, jasno?
A što je sa mnom?
Ja ne zaslužujem poštovanje?
Gdje je moje poštovanje?
Ovako mi zahvaljuješ za sve?
Idemo! Tako! Bravo!
Profesore! Stari!
Kako ide poduka?
Pa,
Diego zbilja napreduje.
Nisam znao da su uključeni izleti.
Bravo, djeco!
Privest ćemo poduku kraju.
-Molim? -Nije škola za njega.
Rođen je za ovo.
Nuno će te odvesti kući.
Daješ mi otkaz?
Da nisi više prišao mom sinu.
Jasno?
Moramo ići, profesore.
To! Igrat ću!
Igrat ću!
Alexe, doći ćeš me gledati!
Više nisam vandal!
Idemo.
Ne znam je li mi klub oprostio,
ali znam da će Atleti osvojiti prvenstvo!
Priredimo najbolje iznenađenje najboljem igraču na svijetu.
Diego!
To!
Dečki, najbolji ste. Volim vas, jebem vam sve.
-Zaslužio si. -Hvala.
Hajde! Na eks!
-A gdje je Ceci? -Ma zaboravi na nju.
Ne daj da ti pokvari večer. Uživaj, stari!
Dečki…
Idem se presvući.
Koja ludnica, ljubavi. Obožavaju me.
Diego, sutra imaš utakmicu.
Bit ću u krevetu do ponoći. Kao Pepeljuga.
Ja ću.
Opa!
-Dobro ti stoji. Zgodan si. -Znaš što mi još dobro stoji?
Gle. Ti mi dobro stojiš.
-To je istina. -Najbolje od svega.
Joj, da. Ovo ne smijem zaboraviti.
-Kvragu. Nemam džepove. -Pričuvat ću ti.
Hvala, ljubavi.
ZA ALEXA
Da nisi spomenuo brata.
-O tome ćemo poslije. -Zašto? Što se zbiva?
-Želiš završiti kao on? -Imamo dogovor s Britancima.
Zajebavaš me. Stvarno?
-Potpisat ćemo nakon utakmice. -Jebote, Juanma! Fantastično!
To te ja pitam, čovječe!
-Tito… -Diego još ne smije saznati.
-Ovo ostaje među nama. -Dobro.
Bravo, jebote! Svaka čast!
Tito, prijatelju. Popij nešto i opusti se.
-Trebam ga. -Nije me briga.
-Daj, Nunu. -Kažem ti…
-Ne diraj me. -Što je?
Tvoj brat.
-Stani! Jebote… -Dobro.
Što ćeš ti tu?
Zašto mi se ne javljaš, Juanma?
Onako kao ti meni? Nije lijepo, ha? Više ne sudjeluješ u ovome.
Ja želim reći Diegu da je poduka gotova.
-Alejandro, daj. Kamo ideš? -Razgovarati s Diegom.
Nuno, pusti ga. Ja ću to riješiti.
Alexe…
Hej, jesi dobro?
-Sve je ovo bila farsa, ha? -Ma o čemu ti?
Iskorištavali ste i mene i Diega.
Mislio sam da si ti zreliji brat.
-Da, i? -Koga briga za poduku?
-Diega je briga. -Ne.
Mali želi biti najbolji na svijetu.
Sanja o tome od pete godine.
-Kako ti znaš što on želi? -Jer zastupam igrače diljem Europe.
Poznajem te klince.
Imaju san.
To su borci koji će sve dati za pobjedu.
Žele okusiti slavu, ponos, moć i novac.
I znaš što?
Ja im to mogu osigurati.
Najbolji sam u ovom poslu.
Alexe, volim svoj život.
Nije najvažnije pobijediti.
Ti vodiš jadan i prazan život. Iskorištavaš maloga da popuniš prazninu.
Diego prelazi u Manchester.
S 20 godina igrat će na najvišoj razini.
Svaki bi klinac dao život za tu priliku.
Život.
-Diego želi igrati za Atleti. -Znam ja što on želi. Vjeruj mi.
A znaš i ti.
Ja mu želim pomoći.
Pusti ga na miru.
Idi i nemoj dizati frku.
Diego se mora usredotočiti.
Nuno, moj je brat na odlasku.
Bolje da te ne vidi. Mi ćemo razgovarati s njim, može?
Evo ti ček. Idi kući, stari. Odmaraj se, plaćaj račune, piši knjigu.
Poševi se. Samo ostavi maloga na miru. Nemoj mu uništiti nogometni san.
Ne brini se. Neće te se ni sjećati.
Učitelju! Kamo ćeš?
-Idem kući. -Već?
Da. Znaš da…
Glava će mi eksplodirati.
Tata kaže da je poduka gotova.
-Nećemo sad o tome. -Ne?
Dobio si i 100 somova i sad odlaziš.
Što je? Ni o tome ne želiš?
Sve je bila prijevara!
Uzeo si lovu i odlaziš. Kao svi. Jebi se!
-Ti si jebeni izdajnik! -Vozi.
Isti si kao svi!
Diego!
-Diego… -Pusti me!
Odjebite od mene! Svi!
Ne znam.
-Jesi dobro? -Ne znam.
Maknite se!
Juanma, Diego je na putu. Kako mu je gležanj?
Prilično gadno. Ali bez brige, danas ne igra.
Ovo je važno.
Imat ćemo problema ako Britanci saznaju za ozljedu.
Ne. Danas ne izlazi na teren.
I bolje. Nitko ne želi šepavca.
Rekao sam da neće igrati. Bez brige.
-Tito… -Pripremi ugovor. Potpisat ćemo ga.
Hej.
Bok, tata.
Čuj, igrat ću.
Ne, sine. Ne dolazi u obzir.
Neka me barem Arsenio pregleda.
Ne. Nećeš ugroziti karijeru zbog jedne utakmice.
Što smo ti i ja?
Tim.
Koji nam je cilj?
-Da postanem šampion. -Tako je, jebote!
Nikad te neću iznevjeriti, sine.
Diego! Može pitanje?
Ovako ne može igrati.
Injekcija je jedina opcija.
Kortizon će privremeno ublažiti bol, ali ozljeda bi se mogla zakomplicirati.
Ti odlučuješ.
Gospodo, dođite.
Zaboravimo na Diega. Danas igramo na sve ili ništa.
Na sve ili ništa!
Idemo!
TKO JE GENIJ?
Alexe, što se dogodilo?
Ništa. Raskinuli su ugovor.
Diego ti šalje ovo.
Hvala.
Idi, zakasnit ćeš.
Atlético Madrid još može osvojiti prvenstvo
kod kuće pred svojim navijačima.
Ali danas moraju pobijediti.
Pobjeda im je jedina opcija.
Račun, molim.
…uzbuđenje je na vrhuncu. Rekao sam suigračima:
„Tko bi se nadao
da ćemo se boriti za naslov do zadnje utakmice prvenstva?”
Molim račun.
Cijela se momčad trudila i nadam se…
Četiri i pol eura.
…cijelu ovu sezonu.
Nadam se da ćemo slaviti kod kuće. Naši navijači to zaslužuju.
Diego će napokon opet zaigrati za svoju momčad.
Nakon dva neoprostiva poraza,
glavna se zvijezda vratila i sad je cilj prekinuti nesretni niz.
To priželjkuju i navijači i Diego,
s kojim smo kratko razgovarali ispred svlačionice.
Trener odlučuje o tome koja će jedanaestorica istrčati na teren.
Naravno da bih to volio.
Volio bih opravdati i sijaset očekivanja
svojih navijača. Hvala vam.
-Diego! -Molim te.
Što misliš o…
Oprostite. Slobodni ste? Da?
-Uđite. -Hvala.
Čujemo se poslije.
Vežite se.
Do stadiona Metropolitano.
Idemo.
-Kako si, stari? -Bok, kako si?
-Dobro. Ti? -Dobro.
E sad ćemo vidjeti.
Zdravo, kako ste?
Hej. Bok.
Kako si?
-Idemo po pobjedu. -Da. Nadam se.
Hej!
Atleti! Atlético Madrid!
Igramo, pobjeđujemo, sve od sebe dajemo
Trese se cijeli stadion
Kad postaneš šampion
Jer mi smo virtuozi s loptom
Diego!
Atlético večeras igra za naslov prvaka.
Crveno-bijeli moraju pobijediti. To im je jedini put do naslova.
S klupe nam javljaju da Diego danas neće igrati.
Gol Atlética branit će Beato.
Obrambenu liniju čine Tejerida, Nikima…
Zašto ne igra? Jesu li oni normalni?
…na poziciji središnjeg napadača Álvaro Sánchez…
Britanci zovu.
Pitat će zašto ne igra.
-Riješi to. -Hoću.
Steve! Hej!
Bok.
Valencia ide u protunapad. Gužva na sredini!
I gol!
-Gol za Valenciju! -Zbogom naslovu! Atlético je…
…moraju zabiti dva gola da bi…
Izvolite?
Sektor 45. Idući ulaz, pored kafića.
Spavate na terenu, jebote!
Otvori se!
Ubaci maloga!
Koji kurac radite? Ma jedite govna!
Koja pizdarija, jebote!
Nema prekršaja!
Hej!
Diego! Hej!
Hej!
Diego!
Hej! Diego!
Čovječe! Diego želi igrati! Idemo!
Diego!
…jednom u životu!
Hajde! Ubaci ga! Idemo!
Prodat će ga. Namjeravaju ga prodati.
-Ma o čemu ti? -Prodat će ga Manchesteru.
Već su sve dogovorili klubu iza leđa.
Otkud to tebi?
Pa ti si njegov profesor! Čovječe!
-Prodaju ga Manchesteru! -Molim?
Šuti! Ne ide on nikamo!
I igrat će svaku utakmicu!
Jebemti sve! Igrat će za mene…
Ja ću se pobrinuti za to! Ma što ti znaš!
-Diego se ne prodaje! -Diego se ne prodaje!
Što se događa?
-Majku mu jebem! -Tito!
Diego se ne prodaje!
-Što to govore? -Vrati se na klupu.
Miči se! Koji kurac? Da se nisi usudio!
-Ne smiješ ovamo. -Sin mi neće igrati.
-Hoću. -Preko mene mrtva!
Diego, sine.
-Slušaj me. -Neću.
Neću.
Nešto mi želiš reći?
-Kažu da ideš u Manchester! -E pa lažu, seronjo!
-Hej! -Pusti me!
-Dosta! -Smiri se ili odlazi.
Zar ti nije jasno?
Ovi te ljudi ne podnose. Zavide ti.
Samo te žele sjebati.
Uzmi stvari i idemo.
Znaš što?
-Ti si jebeni kreten! -Hej!
-Ne znaš si napisati ni ime. -Smiri se ili idi.
Pojma nemaš. Bez mene si nitko i ništa.
-Bez mene si goli kurac! -Hej!
Jesi me čuo?
Jebote! Ne može igrati s takvim gležnjem.
Zovi osiguranje. Gubi se odavde!
Ubit ću te, šupčino!
Sine, pođi sa mnom.
Tužit ću te! Sine!
Arsenio.
Diego!
Evo Diega!
Diego!
-Što se zbiva? -Sve će sjebati.
U kurac.
Gore!
Diego!
Dobro sam.
Jesi? Dobro. Idemo!
Idemo, Diego!
Slomi li gležanj, ugovor propada.
Hajde, trči.
Hej!
Natrag! Iza tebe!
To! Idemo!
Gol!
Diego!
Hajde!
Hej! Ozlijedit će se, šupčino!
Ustani, stari!
To! Idemo, baci je!
Hej! Diego!
Gol!
Atleti!
Hej, Héctore! Poslušaj me, jebote!
Héctore, zašto mi sin igra? Ozlijedit će se, šupčino.
Tužit ću te.
Sve ćeš sjebati. Ozlijeđen je.
Diego!
-Tri minute. Možeš? -Da.
-Sigurno? -Da, sigurno.
Héctore!
Diego!
Jebemti sve!
Jedan, dva, tri.
-Jesi dobro? -Jesam.
-Da? -Da.
-Izdržat ćeš? Sigurno? -Da.
-Hajde. -Bez brige.
Ja ću pucati!
Idemo!
Ja ću, Adáne.
-Zaslužio si. -Pobijedit ćemo.
-Možeš ti to. -Hvala.
Hajde!
Prijevod titlova: Martina Grujić