Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A FILM VALÓS ESEMÉNYEKEN ALAPUL.
JOGI OKOKBÓL KIFOLYÓLAG SZÁMOS SZEREPLŐ FIKTÍV.
BÁRMELY HASONLÓSÁG VALÓS SZEMÉLYEKKEL VAGY ESEMÉNYEKKEL A VÉLETLEN MŰVE.
...KURVÁRA A VÉLETLEN MŰVE.
A nevem Iván Márquez.
Vallecasban születtem, nemrég töltöttem be a harmincat.
De mit keres egy vallecasi fickó
egy Spanyolországból Hongkongba tartó konténerben,
amiben 1,55 milliárd eurót szállítanak?
1,55 milliárdot.
A jutalékom futárként ennek a három százaléka volt.
Tudjátok, mennyi annak a kurva sok zsetonnak a három százaléka?
Ez 2010-ben volt, én ekkor éltem a fénykoromat.
Az élet baromi jó is tud lenni.
De mindig van valaki, aki ki akar baszni veled.
A SPANYOL FUTÁR
Jó napot!
Köszönöm!
VALLECASI FUTBALLPÁLYA
ITT ÚJ LAKÁSOK ÉPÜLNEK
ZÖLD UTAT ADUNK ÁLMAINAK KÖNNYŰ/GYORS/BIZTONSÁGOS – EURIBOR +0,75%
Az argentinok vásárlóereje csökkenőben van...
Azt hiszed, ezek a tetvek kártalanítani fognak bárkit is? Mi?
Lófaszt. Ne számíts rá!
Eközben az államnak...
Mi újság?
Na nézd, ki van itt!
A nagyfőnök!
A magánemberek és kisvállalkozók elodázzák az adózást, hogy túléljenek...
- Hogy vagy, fiam? Milyen napod volt? - Remek.
- Tényleg? - Ja. Ezer peseta borravalót kaptam.
Remek!
- De ezt itt is megkerested volna. - Ne kezdd el megint!
Az intézkedések...
Apád nagyon hiányol.
Hát persze hogy lopnak a boltokból meg mindenhonnan. Nem csoda!
Tudom.
De más terveim vannak.
Tudom. És ez fáj neki a legjobban.
Volt idő, amikor az apám volt a hősöm.
Sosem felejtem el a napot, amikor elkísértem felvenni a kölcsönt
az esküvői és rendezvényközpont megnyitásához,
amiről mindig álmodott.
Ez '92-ben volt.
Ja. Ekkor volt a barcelonai olimpia meg a sevillai világkiállítás.
A bőség éve volt.
Egy kolbászos és egy szalonnás. Esetleg házi bort?
És apám ezt ki is használta.
Amíg el nem jöttek a nehéz idők.
Vagyis a '93-as gazdasági válság.
Az államadósság összesen 30 billió pesetára rúgott.
A munkanélküliség 25%-os volt.
Hívjátok a zsarukat, az isten bassza meg! Bilincseljenek meg!
Ti köcsögök! Utolsó szemét köcsögök!
Jobb, ha méltósággal lemond.
Ezt nézd! Nézd már!
Mondjon le, González úr!
Rohadék csalók ezek mind.
Nézz csak rájuk! Csak lopni tudnak.
Tolvajok, rohadnának meg! Tolvajok!
Megjelennek, lopnak,
megtöltik a zsebüket, és kezdik elölről!
A kurva anyjukat!
Ne vegye el Spanyolország jövőjét!
- Ez lesz az év nyerő biznisze. - Megint kezdi!
Figyeljetek! Először veszünk egy lepukkant kecót.
Aztán felújítjuk. Na és ki? Az unokatesóddal kőművesek vagytok.
- Na ne! - Miután kipofoztuk,
újra eladjuk, és elosztjuk a nyereséget.
- Te megőrültél. - Miért?
Te meg a kis bizniszeid...
Nem láttátok az árakat? Az egekben vannak. Tuti lóvé.
És honnan szerzünk pénzt? Mondd!
A banktól.
- Ja, csak úgy. - Igen. Mindenkinek hiteleznek.
Nem tudom, haver.
- Nem akarok bajba kerülni. - Én sem.
- Srácok, mennyi is 50 euró? - Hadd nézzem!
- Én pesetával fizetek, amíg még van. - Az fejenként tíz euró.
Ami 1660 peseta.
Tuti átbasznak!
2002. Az év, amikor átálltunk a pesetáról az euróra.
Egyértelműen minden idők egyik legnagyobb lehúzása volt.
Látod, Linares úr hogy benyomott?
Ismered?
Naná! Brüsszelben parlamenti képviselő.
Sosem voltam osztályelső, de azért támadtak jó ötleteim.
Intézem.
Add a kulcsot, kölyök! Ide vele!
- Ne hívjak inkább taxit? - Taxit?
Teljesen jól vagyok.
Siess, kilencre Brüsszelben kell lennem!
Elvihetem a reptérre.
A reptérre? De...
- Óvatosan! - Húsz éve nem ültem repülőn.
Így akkor sem vezethet.
Álljon fel! Gyerünk! Ez az.
Add a kulcsot!
Na jó. Ha ad 300 eurót, elviszem Brüsszelbe.
Ha még egy zuhanyra is marad időm,
500-at is kapsz.
Megegyeztünk.
BRÜSSZEL
Elkéstél.
Tudom. Sajnálom.
Ez meg ki?
Már nem az első eset. Viszont ez volt az utolsó.
Menj be!
Tessék.
Miért csak 300? Száznyolcvannal jöttem.
Mert nem volt időm lezuhanyozni, jó?
Akkor ennyi. Szállj fel egy buszra, és húzz a picsába!
Megvan, hogy az életben vannak pillanatok, amik mindent megváltoztatnak?
Hát ez is olyan volt.
Ez a fazon nagyon gáz.
Nézze, nem tudom, hogy mivel bizniszelnek,
de én jobban csinálnám.
Azt tudta, hogy meglopja?
Biztos vagy benne?
Abszolút.
Várj meg itt!
Igaza van.
Lenyúlt belőle.
Igazad volt.
- Hogy is hívnak? - Iván Márquez.
Mivel foglalkozol?
Elég jól vezetek.
És megbízható vagyok.
Nem úgy, mint az a tetű.
Akarsz keresni 10 000 eurót?
Naná!
Az a kibaszott Linares totál káosz volt.
Én meg kíváncsi csávó vagyok.
És imádom a pénzt.
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Boldog szülinapot, kicsim!
- Hogy tetszik? - Imádom.
Hé...
Hát szia!
Mióta dolgozol Anne-nak?
Ez az első melóm.
Carabanchel?
- Vallecas. - Ja, Vallecas.
Az első boltom egy fénymásolóüzlet volt abban a kerületben.
A fénymásolás nem feltétlenül rossz üzlet.
Ha ügyesen csinálod.
Még anno '95-ben
bejött egy újságíró, hogy lefénymásoljon egy dossziényi iratot.
Beleolvastam, de nem szóltam semmit.
Még aznap délután
elmentem a városfejlesztési megbízotthoz,
és elmondtam, hogy mi készül.
A fickó ledöbbent.
Megjelenik nála egy ismeretlen arc,
és olyat tud, amivel előre kihúzza őt a szarból.
Ezzel elnyertem a bizalmát.
Ők, akiket itt látsz,
mind bíznak bennem.
Mert a legfontosabb dolog a bizalom.
Benned bízhatok?
Igen, persze.
Kölyök! Tudod, Fortuna azokra mosolyog, akik komolyak,
diszkrétek és szorgalmasak.
Én pont ilyen vagyok.
Tetszik a csődör?
Ez egy kanca.
Tízezer euró egy oda-vissza útért Brüsszelből Madridba.
Az évszázad biznisze.
De nem minden ennyire egyszerű.
CSENDŐRSÉG
Jó estét! Rendőrség.
A jármű iratait!
Én nem...
Francia?
Holland?
Angol?
- Spanyol? - Igen, spanyol.
- Igen? Az iratait, legyen szíves! - Persze.
Az öné az autó?
Nem. Egy barátnőmé.
Nyissa ki a csomagtartót!
Miért?
Nyissa fel, legyen szíves!
Ez is a barátnőjéé?
Nem. Ez...
Most adtam el a madridi lakásomat,
mert az a terv, hogy itt kezdek egy vállalkozást.
És miért van önnél készpénz?
Nem bízik a bankokban?
Nem látta, mi megy Argentínában?
Az emberek minden pénzét lenyúlják a bankok.
Most elengednek.
Most azonnal.
Vagy hívom a kibaszott konzulátust.
Tűnjünk el innen!
Ennyi volt?
Ilyen egyszerű? Na ne!
A köcsögök csak próbára akartak tenni.
Ekkor jöttem rá,
hogy amibe belekeveredtem, az nem kispályás cucc volt.
- Kicsit túlzásba vitték. - Igen.
Azok a zsaruk a mi szervezetünknek dolgoznak.
Ja? Azt hittem, bízol bennem.
Most már 100 százalékig.
Van benne némi extra. Vegyél belőle valami ruhát!
A megjelenés fontos.
Nem ünnepeljük meg?
Merci, Antoine!
Mezcal kukaccal.
Két évig éltem Mexikóban.
A szüleim diplomaták voltak.
A fél életemben egyik helyről a másikra utaztam.
Én most hagytam el először Vallecast.
Varázslatos este volt.
Faites vos jeux. Rien ne va plus.
Mit mondott?
Nincs több tét.
Ez az!
Mindet a 23-asra!
- Biztos agy benne? - Aki mer, az nyer.
Rien ne va plus.
Gyerünk!
- Huszonhárom. - Igen!
Kibaszottul varázslatos volt.
Iván! Bemutatom a férjemet, François-t.
François Letissier.
Egy ismert gyémántcsempész fia,
tőzsdeügynök,
közvetítő láncszem a devizamutyikban, és persze egy pöcsfej.
François, ő itt Iván. A fiatalember, akiről meséltem.
Gyere!
Attól a naptól kezdve én lettem a belga futárjuk.
Sok lóvét kerestem.
Luxusverdákat vezettem,
a meló pedig igazából rohadtul könnyű volt.
Francisco Escámez.
A barátainak Paco.
Tőle kaptam a zsével teli bőröndöket, amiket Belgiumba kellett vinnem.
Miért Belgiumba?
Mert Belgium a gyémántkereskedelem egyik fellegvára.
És mert többek között itt zajlik a legtöbb banki művelet a világon.
És mert összesen két ellenőr van,
ők ellenőrzik az egész ország bankrendszerét.
Brüsszelben egyszerű gyémántvásárlásnak álcázva mostuk a pénzt,
amit aztán átutaltunk az ügyfeleink svájci bankszámlájára.
A piszkos pénz így rögtön tiszta lett.
De honnan származott ez a sok pénz?
Egy.
Paco Escámezt Mr. Három Százaléknak is hívták.
Ő volt az összekötő ember
a belga pénzmosók és a spanyol ügyfelek között.
A szemétláda bankárokkal, politikusokkal, építőipari vállalkozókkal haverkodott,
akik mind ugyanabban utaztak.
Volt, aki állami földterületeket minősített át építkezésekhez.
Volt, aki rohadt alacsony kamatra adott hitelt.
Mások lakóparkokat és plázákat építettek az átminősített földterületeken.
Végül aztán szétdobták egymás között a többletköltséget és a jutalékokat.
Nyilván feketén, nehogy nyoma legyen.
Escámez gyűjtötte be a piszkos zsét,
és ő küldte Belgiumba, cserébe az őt megillető három százalékért.
De ki fizetett mindezért?
ADÓBEVALLÁS
Hát a legutolsó balekok:
az adófizetők.
Lourdes! Elfogyott a sonka.
Adtál neki nevet?
A kancának.
Amúgy csődör.
Versenyló vagy díjugrató?
Sima csődör.
- Nahát, pont, mint én. - Aha.
Kicsim! Szólj odakint, hogy fél óra, és megint indulunk!
Rendben.
Ne merészeld!
- Munka és diszkréció. - Nem vicc.
Tessék.
Amúgy egy jó tanács:
menj el fogorvoshoz!
A megnyerő mosoly fontos.
Oké.
GENF, 2003
Ez ám a svájci pontosság!
- Miért vagyunk itt? - Átalakulóban vannak a dolgok.
Belgium már nem biztonságos, és itt van az üzlettársunk.
Mennyi?
Tizennégymillió.
Hűha! A híres spanyol csoda.
Ez elképesztő.
Még az én gyerekkori haverjaim is lakáshiteleket vesznek fel.
Ha több az építkezés, több a piszkos pénz.
Pezsgőt!
- Egy szemétláda vagy, tudod? - Nem. Na menjünk, oké?
Ja, menjünk!
De menjünk együtt, jó?
Miért kiabál minden spanyol?
- Fizetem a számlát. - Fogalmad sincs, mennyi lesz.
Furcsa pár, nem igaz?
Ami a fickó bőröndjében van, az tartja együtt őket.
- Koncentráljunk a mi üzletünkre! - Veled megyek.
Tizennégymillió.
Tanulni akarok.
Nagyszerű.
- Jó napot, Duprees asszony! - Jó napot!
Maga napról napra szépül.
Iván, bemutatom az üzlettársunkat, Stoffel urat.
Mehetünk?
Ez a Stoffel úr egy mérnök-informatikus segítségével
létrehozta a bankfiókjában a tökéletes pénzmosó rendszert,
amit kettős könyveléssel álcázott.
A spanyolok eurójából gyémántot veszünk.
Dollárra váltjuk, és Svájcban helyezzük el.
A pénz származására nem derülhet fény.
Ezért használjuk a gyémántokat.
Garantált, hogy a kockázat szinte zéró. Nulla.
Így hát ezek a gyémántok
az ügyfeleknek csak apró kövek,
de a banknak hatalmas lehetőség.
Ily módon végre tudott hajtani bármilyen tranzakciót,
anélkül, hogy a főnökei vagy egy esetleges bírósági vizsgálat
bármi gyanúsra bukkant volna.
Persze cserébe az őt megillető három százalékért.
GENFI MAGÁNBANK ÚJ ÁTUTALÁS – 14 MILLIÓ EURÓ
Nem, anya, esélytelen. Kizárt.
...külföldről és Spanyolországból is.
Mert nyakig vagyok a melóban.
VÁROSFEJLESZTÉSI MEGBÍZOTT
Amikor lesz időm, hazaugrom. Jó? Megígérem.
Anya, mennem kell, oké?
Én is téged. Jó, szia!
...egy új luxuskomplexum építéséről
a használaton kívüli önkormányzati földterületen.
Ez nem valósulhatna meg a feleségem, María Luisa Fernández segítsége nélkül...
Mint mondtam, sosem voltam osztályelső,
de azért néha vannak jó ötleteim.
Azt a kurva!
Csak egy kis türelemre volt szükségem.
- Ne csináld már! - Jó.
Ha nem hagyod abba, simán jelenetet rendezek.
Figyelj!
Nem érdekel. Én csak...
Egy eszpresszót!
Csókolj meg!
Olyan idegesítő vagy!
Tessék?
- Mire készülsz, haver? - Nyugi!
Napok óta itt koslatsz. Mit akarsz?
Nézz bele a hátizsákba!
- Mi? - Igen, a kis zsebbe!
Tízezer euró.
Ha kéred, a tiéd.
Oké. És mit akarsz?
Ez csak biznisz, oké?
Kamerákat kell felszerelnem a szobában.
Majd én megcsinálom.
Te őrködj!
Aztán megbeszéljük.
Ha nem akarsz felbaszni, legalább a kurva gyűrűt vedd le,
amikor velem vagy!
- Bent megbeszéljük. - Elképesztő vagy!
Ti spanyolok vagytok?
Nem, japánok, édesem.
Nincs egy cigitek?
Sehol nem tudtam venni.
Ja. Ilyen pofival nem sűrűn mondanak neked nemet, mi?
- Hányat kérsz? - Egy elég lesz.
Tessék, szépfiú!
Kösz szépen!
Jó szórakozást!
- Az meglesz, édesem! - Hogyne.
Felbasz, mi? Ugye hogy felbasz?
Baszki!
Yannick.
Iván.
- Hogy beszélsz ilyen jól spanyolul? - Madridban nőttem fel.
Ne bassz! Hol?
- Carabanchel. - Én Vallecasban nőttem fel.
- Mennyit fizetnek ezért? - Nem pénzt kérek érte.
Mármint de, csak...
máshogy.
Kell egy üzlettárs?
Yannick sem az eszéről volt híres.
De értett ehhez-ahhoz.
Nem sokat agyalt a problémák megoldásán.
Mindenhol voltak spanjai.
Főleg a madridi éjszakában.
Több nyelven is beszélt.
És nagy partiarc volt.
A bulik királya, bassza meg!
BRÜSSZEL
Tudom, anya. Tudom.
Tudom, de értsd meg, nem tehetek mást!
Oké.
Jó, megpróbálom.
Oké, puszi!
Jézusom!
Anyám csesztet, hogy menjek haza.
Ha kell, vegyél ki pár napot!
Biztos? Csak egy hét lenne.
Semmi gond! A család fontos.
Mit szólsz hozzá?
Ez az óra nem vet túl jó fényt rád.
Hogyhogy?
- Az enyém? - Igen.
Az órája és a cipője mindent elárul az emberről.
Boldog szülinapot!
Nagyon bejön.
Nyilván jobb dolgom is volt, mint a szüleimet meglátogatni.
Jó napot, uram!
Jó napot! Melyikük Ocaña úr?
Nézze, az az úr ott!
Jó, köszönöm!
Elnézést, Ocaña úr?
Van önnek egy ajándékunk.
Erre tessék!
Jól van. Lássuk, mit hozott nekem Mohamed!
Néhány francia szó elég hozzá, hogy lépre csaljunk egy spanyol tahót.
Na jó, srácok! Na jó...
Ne keressétek a bajt!
Ez illegális. Hívom a rendőrséget.
- Biztos benne? - Persze.
Nem hinném, hogy a neje meg a lánya szívesen látná.
Sem a barátai.
Mit akartok tőlem?
- Információt. - Újságírók vagytok.
- Kinek dolgoztok? - Nem újságírók vagyunk.
Pénzt szállítunk Spanyolországból Svájcba.
Egy fiókot akarunk nyitni itt, Marbellában.
De kellenének kontaktok.
Oké.
Elmagyarázom, hogy hogy is működik ez az egész, jó?
Szóval senki,
úgy értem, senki nem bízná a megtakarításait
két ismeretlen fickóra.
Viszont mi nem leszünk ismeretlenek.
Mert maga majd segít nekünk ebben.
Marbella.
A '70-es évekig csak halászok és kereskedők lakták.
Aztán jöttek a külföldi turisták.
Meg a pénz.
Az ingatlanfejlesztés.
És még több turista,
még több pénz és ingatlanfejlesztés.
Megjelent a fényűző banda,
azzal pedig
ez a fickó.
Összesen ennyim van. Mindig nálam van, mert nem költök.
Minden étteremben meghívnak. Mindig.
Az a hájfej ott a városfejlesztési tanács tagja.
A sovány fickó az egészségügyié.
A magas meg ingatlanfejlesztő.
A beceneve „Telhetetlen Fasz”.
Megvan?
Akkor mi lesz a videóval, Iván?
Előbb mutass be nekik!
Mindegyiknek.
Gyertek velem!
Uraim! Bemutatom az unokaöcsémet, Ivánt és a társát, Yannickot.
A srác keni-vágja a matekot.
Már kis korában mindenkit megvert Monopolyban.
A kis rohadék. Igaz?
És...
Bár ezt csak később tudtam meg,
de már ezt a partit is lehallgatták leendő barátaim az UDEF-től,
a Pénzügyi és Gazdasági Bűncselekmények Osztályától.
Hát ez a srác, Lucía?
Ő ki a fene?
Fogalmam sincs,
de majd ráállok.
- Ez volt... - Oké.
...az első alkalom, hogy Roig főfelügyelő látókörébe kerültem.
Amit mi kínálunk, az a diszkréció,
a komolyság,
a biztonság,
és ami a legfontosabb: azonnali hozzáférés a pénzhez.
Ez remekül hangzik.
De mi már jó ideje Escámezzel dolgozunk.
És vele sosem volt gondunk. Viszont te, hát...
Téged nem ismerünk.
Hát persze.
Ez nyilvánvaló. Nem ismeritek.
Ez igaz. Ezt a srácot nem ismeri senki.
De pont ezért tűnik Iván ajánlata körültekintőbbnek.
Escámez úrnál a diszkréció és az óvatosság az utóbbi időben háttérbe szorult,
hogy őszinte legyek.
Ne basszatok már fel!
Ne már! Ő az unokaöcsém, és megbízható.
Tűzbe tenném érte a kezemet. Sőt, nemcsak azt, a pénzemet is!
Mármint nézzétek,
nekem olyan kell, aki biztonságot nyújt, mert ez kockázatos!
Nagy kockázatot vállalok.
Miközben persze ti szívjátok a véremet!
„Ocaña, átminősítenéd ezt a földet?” „Persze.”
„Ocaña, a városfejlesztési terv!” „Oké.”
„Ocaña, a golfpálya.” Meg a nagy faszt!
A picsába is már!
Amit csak akartok. Sosem volt semmi kifogásom.
De én döntöm el, hogyan.
Meg hogy kivel. Az én csapatom a családom.
A pénzetekhez 24 órás hozzáférést kaptok.
Mit akartok még? Emberek! Most jól megy!
Rohadt jól fut a szekér.
De még jobb lehet!
Csak bizalom kell hozzá! Csak bizalom!
GENF
Marbella kész aranybánya.
És Escámez? Nem fog örülni, ha lenyúlod az ügyfeleit.
Miatta ne izgulj! Jut a pénzből mindenkinek.
Amúgy az ő ügyfeleit békén hagyjuk. Megígérem.
Nagyon gyorsan tanulsz.
Ilyen jó tanárral könnyű.
- Már mész is? - Igen.
François már vár. Családi karácsony.
Ne menj!
Maradj itt velem!
Mindig nagy tétben játszol?
Nekem minden kell.
Nagyon sajnálom.
Mennem kell.
Ez itt a tiéd.
Ez meg... Ez is a tiéd.
Ez pedig apáé.
Mondd, mivel is foglalkozol?
Egy brüsszeli cégnél vagyok.
Import meg export.
És mit importáltok?
Van egy nagy ügyfélkörünk.
Pénzügyi termékeket adunk el. Mozgatjuk a pénzt.
Olyan lettél, mint azok a politikusok a tévében?
Sok a duma, mégse mondasz semmit.
De rohadt jól megy, tudod?
Láttad a Porschémat odalent? És nézd az órámat!
Nem tudom, mibe keveredtél, fiam.
De a könnyű pénz...
Én mondom neked, azzal csak a baj van.
Tévedsz, apa.
A pénz megold minden problémát.
Mit képzelsz magadról?
Az okos meghozza a törvényt, és áthágja. Az okoskák meg a sitten végzik.
Hát inkább végzem a sitten,
mint úgy, ahogy te élsz.
Itt ülsz, panaszkodsz, meg szidod a tévét!
Ne beszélj így velem!
Sosem loptam senkitől. Becsületesen dolgoztam!
És mire volt jó? Mire mentél vele?
Legalább nyugodtan alszom éjjel.
Én nem aludni akarok!
Hanem élni az életemet!
- Egy nap még bánni fogod ezt. - Hagyjátok abba!
Nagyon felbaszott!
Nagyon tetszik, fiam, köszönöm!
- Nahát! Kit látnak szemeim? - Mi a pálya?
- Mi ez a verda? - Hát látod.
- Mizu? - Hogy vagy, Iván?
Vagy inkább Don Iván?
- Jól megváltoztál! Azta! - És veletek mi van?
Semmi. Külvárosi lét. A szokásos.
Ingatlanbiznisz.
Hitelt veszünk fel, lepukkant lakásokat újítunk fel,
és eladjuk egy rakás pénzért.
Hallgattatok rám, baszki! Helyes!
A tiéd?
Mi van ráírva?
CSONTI ÉPÍTŐIPARI VÁLLALAT
Ez remek, tesó.
A bőség évei.
Az építkezés minden problémára megoldást kínált.
És ezt mindenki örömmel el is fogadta.
Sem Spanyolország történetének legnagyobb merénylete,
sem a kormányváltás nem szegte senkinek a kedvét.
És megígérem, hogy a hatalom nem változtat meg.
A piszkos pénz továbbra is áramlott.
A neve Iván Márquez.
Madridban született, a Vallecas negyedben.
Egy golfklubban volt parkolófiú.
Van priusza?
Nincsen. Tiszta a srác.
Mit keres ezek között egy parkolófiú?
Úgy tűnik, elnyerte Ocaña áldását, hogy üzleteljen a környéken.
És mindig vele van az a marokkói.
Mindig lesz egy ilyen csóringer, aki simán rárepül a könnyű pénzre.
Amit mi kínálunk, az diszkréció,
a biztonság,
és mindenekelőtt folyamatos hozzáférés a pénzhez.
Bármilyen összeghez 24 órán belül.
A személyazonosságuk védve lesz.
Chechu! Jól vagy? Mi újság?
- Ahogy a pénzük. - Minden oké?
Már nem sok hely maradt, úgyhogy gondolják át!
Eléggé kritikus a helyzet.
Meg kéne beszélnünk.
- Hogy kerülsz ide? - Na és te?
Csak úgy beugrottam.
Megváltoztál.
Kösz! Te ugyanolyan szép vagy, mint eddig.
Apa mondta, jól megy a sorod.
Ja. A saját lábamra álltam, és bejött a dolog.
- A Hérculesben játszik? - A Madridhoz szerződött.
Az első osztályra buksz?
Válogatós vagyok.
- Már én is ott játszom. - Látom.
Hé, Iván!
Ezt a meglepetést! Ezer éve!
- Hogy vagy? - Jól.
Megcsináltattad a fogadat. Helyes.
Figyelj, Francisco, megmagyarázom.
Nem kell, ezen nincs mit magyarázni.
Pofonegyszerű.
Pont annyit kerestek, amennyit én veszítettem.
A kereslet-kínálat elve oké,
de rájöttem, nem csípem a konkurenciát.
Lenyúltad az ügyfeleimet, szóval számolj a következményekkel!
Minden rendben?
Hát persze. Menjünk!
Felejtsd el, Iván!
Az a nő csak a bajt hozza rád. Neked egy külvárosi csaj kell.
A külváros szopás. Csak amiatt érdemes ott felnőni...
- Hogy tudd, mikor tiplizz. - Pontosan.
Nem értem, mit eszel azon a burzsuj csajon.
Mindent.
Ja. Neked mindig az kell, amit nem kaphatsz meg.
Seggfej!
Mi a faszt csinálsz?
Mi ez már? Hé!
Oké, nyugi!
Legyen eszetek, húzzatok Marbellából!
- Jól vagy? - És te?
Jól van. Gyere!
Elég nagyot koppantunk.
Változtatnunk kellett a stratégián.
Elismerem, tökös fickók vagytok.
Hogy vannak a sebeitek?
- Jobban. - Törött csont?
Ez már csak így megy.
Tudjuk.
Akkor mi nem világos?
Nem megyünk el Marbellából.
De figyeljen, Don Francisco! A Costa del Sol maga a mennyország.
Ezt mindenki tudja.
Azt is, hogy oda csak Szent Péter engedélyével lehet bejutni.
- Folytasd! - Békén hagyjuk az ügyfeleit.
- Megtarthatja őket. - Oké, folytasd!
A saját ügyfeleink után pedig adunk tíz százalékot.
- Harmincat. - Húszat.
Az első két évben 30, utána 20 százalék.
Megegyeztünk.
Szent Péter a mennyország ura.
Szép volt, kölyök.
És még valami.
Hagyd békén a lányomat!
Az élet baromi jó is tud lenni.
Újra belevágtunk.
És újra.
Felejtsd el, szivi! Nem áll fel neki.
Mit keresel itt?
Beszélnünk kell.
Bocs a kupiért!
Csaptunk az este egy kis bulit.
Mi történt?
Nem tisztem megmondani, hogy mit tegyél,
de szerintem egy időre le kéne állnod.
Ez az egész rossz hatással van az üzletünkre.
Ne bassz fel, Anne! Ne cseszegess!
Több pénzt hozok, mint bárki más.
Egy kibaszott szobrot érdemelnék!
Ne baszakodj velem!
Sajnálom, oké? Bocsánat.
Iván...
A pénz a legjobb dolog a világon,
de veszélyes is tud lenni.
Mit csináljak?
Kezdjek spórolni?
Vegyek egy házat? Keressek egy nőt?
François kapott egy fülest.
Folyamatban van egy nyomozás.
A rendőrség Escámezt keresi,
de bárki, aki kapcsolatban állt vele, bajba kerülhet.
Bassza meg!
Be kell biztosítanunk a bizniszünket, Iván.
Kösz, hogy szóltál!
Már mész is?
Mennem kell.
Maradj még!
Légy óvatos!
Bassza meg, hol vannak a kurva poloskák?
Picsába!
Mit nézel? Kitöröd a nyakadat.
- A szürke kocsi követ minket. - Milyen kocsi?
Ne fordulj meg!
Mondom, az a rohadék követ minket.
Paranoiás vagy.
- Dehogy vagyok. - Pedig de.
Iván, meghívtak minket az év bulijára.
Az ország krémje! Iván, nyugi! Rendben?
Oké.
A Vásárcsarnokban tartott parti volt az év eseménye.
Egy vagyonba került.
De mit számít az a kis extra közpénz,
ha cserébe felteheted a Costa del Solt a térképre?
- A héten találkozunk, Iván. - Számíthatsz rám!
Iván, gyere csak ide! Bemutatlak. Szia, Yannick!
Bemutatom Carment, Málaga alpolgármesterét, jó?
Manolo a környezetvédelemtől,
és Antonio a Sevillai Iparkamarától.
Ő pedig a felesége...
- Joana. - Joana.
Ő az én srácom.
Azta! Úgy tűnik, a sors midig összehoz minket.
Sosem állsz le, mi?
Az ördöggel is összebratyizom.
- Tényleg? - Ha van pénze, simán.
Mikor randizunk?
Apám meg is ölne.
Az kizárt. Imád téged.
Igaz. Téged nyírna ki.
Nem hinném.
Hála nekem, egy vagyont keres.
Add a kezed!
Hívj fel valamikor,
és vigyél el vacsizni valami különleges helyre!
A sors rám mosolygott.
- És az apja? - Mi van vele?
Mi? Nem emlékszel, mit mondott?
De, nagyon is.
Ne bassz fel, Iván! Még egy verést akarsz?
Nézd, ki van ott!
Na? Kinek volt igaza?
- Beszélek velük. - Mi van?
Iván!
Vigyetek a főnökötökhöz!
Megyünk utánatok.
Felügyelő úr!
Jó reggelt! Gyertek be!
Először is köszönöm az együttműködést, kedves Iván és Yannick!
Manuel Roig felügyelő vagyok, én vezetem a nyomozást, aminek célja...
Mi? Milyen nyomozás?
Szóval fogalmatok sincs, miről van szó.
Nem. Igazából nincs. Nem tudunk semmit.
- Nem értjük, miért követnek minket. - Elmondom.
Azért követünk titeket, mert erős a gyanúnk,
hogy kapcsolatban álltok Ocañával és Escámezzel.
És mi ezzel a baj?
Sérti az intellektusomat, hogy hülyének nézel,
pontosan tudjátok, hogy miből élnek.
- Nem. - Nem?
Fogalmunk sincs, mit csinálnak.
Nézze! A mi kettőnk szakterülete a PR.
Bulikat, rendezvényeket szervezünk...
- Sok mindenkivel dolgozunk. - Kár érted, Iván.
Kár, mert ebben a szakmában a magadfajta csicskák börtönben végzik,
míg a górék persze mindent megúsznak.
Most azonban,
és ez vissza nem térő alkalom, a dolgok másképp is alakulhatnak.
Ha ti most segítetek nekem, én is segíthetek nektek.
Futárok vagyunk.
Táskákat szállítgatunk, de nem tudjuk, mi van bennük.
Nem a mi dolgunk.
Figyelj, Iván!
Ti elősegítitek a devizakereskedést és a pénzmosást.
Ezáltal bűnszervezetnek számítotok,
amiért nyolctól tíz évig terjedő börtönbüntetés jár.
Aminek a harmadát nagy eséllyel le is kellene ülnötök.
Mondd! Van róla fogalmad, hogy milyen lehet három év
egy cellába zárva?
Vagy ti szívtok, a csicskák...
vagy a góréitok.
Ti döntitek el, mert ha rajtam múlik,
mind mentek a sittre.
- Mit akar? - Szerinted mégis mi a faszt akarok?
És mi mit nyerünk?
Egy második esélyt. Azt ajánlom, használd ki.
RENDŐRKAPITÁNYSÁG
Ne pörögj rajta, oké?
Vagy ők, vagy mi.
Rábasztunk, Iván.
Miért is basztunk rá?
Nem érted, hogy ha elkapják azt a köcsög Escámezt,
minden a miénk lesz?
Ha rájön, hogy mi voltunk, kicsinál minket.
- Nem kell megtudnia. - Nem érted, Iván?
Ha őt lecsukják, de minket nem, mit fog gondolni?
Sok sikert, üzlettárs!
Ölelj már meg! Baszki!
Neked is sok sikert!
És vigyázz!
Az egyetlen kiút az volt, hogy elhagyjuk az országot.
Csak egy jó ürügy hiányzott hozzá.
- Halló? - Leti, szereted a meglepetéseket?
Imádom őket.
Fogd az útleveledet!
Azta!
Ez most komoly?
Igazi profi vagy, mi?
PÁRIZS
Oké, bocsi! Csak nem láttam, hogy hívtál. Sajnálom.
Párizsban.
Leticia elmondta az apjának, hogy velem van.
Közölte vele, hogy már nagylány, és nem szólhat bele a döntéseibe.
És hogy egy pár hetes európai körútra indulunk.
Tökéletes alibi, hogy Escámez semmit se sejtsen,
amikor őt beviszik, engem meg nem.
- Berágott, mi? - Egy kicsit.
De közöltem, hogy elég nagy vagyok, hogy dönthessek az életemről.
- Az enyém? - Nyisd csak ki!
Tetszik?
Imádom!
Elképesztően szép!
Repülőjegyek, szállodák, ajándékok...
Ez az alibi egy vagyonba került.
BRÜSSZEL
A pénz gyorsan fogyott.
- Gyerünk! - Igen!
De bassza meg! Mire való a pénz, ha nem arra, hogy elköltsük?
Iván?
Örülök, hogy látlak!
Én is örülök nektek.
Te pedig Leticia vagy?
Örvendek!
- Szép pár vagytok. - Köszönöm.
Ugye?
Hogy van Don Francisco?
Elfoglalt, mint mindig.
Biztos nagyon örül.
Úgy értem, a kapcsolatotoknak.
- Mehetünk? - Hogyne.
- Hogy kerül ez ide? - Csinos nő.
Fiatalon tuti bombázó volt. Nem?
Szerintem még most is az.
Nagyon jól éreztük magunkat.
És csak ki kellett várnom, hogy boruljon a bili.
És ekkor végre Roig főfelügyelő elindította a Malaya-műveletet,
amivel leleplezte a városfejlesztési korrupciót,
kezdve a marbellai önkormányzattal.
Több tucat letartóztatás és több száz milliónyi lefoglalt vagyon.
Tizenkét éves hatalomgyakorlásuk alatt a daruk ellepték Marbella látképét.
Évi 13 ezer új építésű lakás,
amelyekhez az ellenzék és számos vállalkozó szerint
nem tartozott megfelelő minőségű közműrendszer és infrastruktúra,
és amelyek miatt várhatóan összeomlik
Spanyolország egyik legfontosabb turisztikai központja.
Leti!
Hé!
Vissza kell mennem Madridba.
...Juan Antonio Roca, akinek a leleplezését az adóhatóság...
Nem mehetek veled. Ugye tudod?
Tudom.
...a stratégiát, mellyel feltárja
mind a bűnszervezet szerkezetét, mind annak működését.
Őrizetbe vették a volt városfejlesztési tanácsadót...
Viselkedj! Oké?
...Juan Antonio Rocát, a polgármestert, Sol Yagüét,
valamint az alpolgármestert, Isabel García Marcost.
A Malaya-művelet számos kérdést felvet azt illetően, hogy hogy volt lehetséges...
Így, hogy Leticia hazament, visszatérhettem a játékba.
Ideje volt emelni a téteket.
Ami Escámezzel történt, az szívás.
De nyugalom, pánikra nincs semmi ok! Át tudom venni az összes ügyfelét.
Mindet ismerem.
Az ő részét félrerakom, és ennyi.
Azt mondja, átveszi Escámez ügyfeleit, amíg ő börtönben van.
A gyalog király akar lenni.
Mit mondott?
Egy időre el kell tűnnöd, Iván. Csak amíg elül a vihar.
Na és az a sok lóvé, ami arra vár, hogy Svájcba vigyék?
Drága barátom, a gazdaságban körforgás van.
Vége a bulinak.
Ideje fogni, amit megszereztünk, és megvárni, amíg elül a vihar.
Azt mondja, nehéz idők jönnek.
Ez a buborék ki fog pukkadni, Iván.
Európa el fogja zárni a pénzcsapot, amíg tart ez a válság.
Milyen válság?
Több építkezés van, mint valaha! A bankok ezerrel hiteleznek.
Pontosan.
El kell tűnnünk egy időre, Iván. Hallgass rám!
Igen, hallgatnom kellett volna rá.
De még maradt némi pénzem,
és visszamehettem Madridba, úgyhogy felhívtam Yannickot.
A partikirályt.
De a parti addig tartott, ameddig a lóvé.
Mi faszt csinálsz Madridban?
Seggfej!
Anya!
Iván,
az apád meghalt.
Se melóm,
se pénzem,
se kokóm.
Plusz a lelkifurdalás, hogy még csak el sem köszöntem apámtól.
Csak egy megoldás volt:
hogy hazamegyek.
Nagyon sajnálom, anya!
Tényleg sajnálom!
Egy kicsit magadra hagylak vele.
François-nak igaza volt. Nehéz idők jöttek.
A spanyol gazdaság ebben a ciklusban
bejutott a világgazdaság Bajnokok Ligájába.
A 21. század első nagy pénzügyi válsága.
Az ingatlanlufi.
A Lehman Brothers meg a többi.
A történtek nem lesznek jelentős hatással arra,
hogy hogyan alakul a spanyol gazdaság.
De igenis hatott ránk. Durván.
Szóval ott hugyozok a jachton.
Felnézek a falra, mondom, ez mi a szar? Egy kurva Miró!
- Ne! - Most viccelsz?
- Ne! - Az meg hogy?
- Egy rohadt Miró volt ott. - Kész!
Az nem semmi, mi?
Na és haver! Isabel Pantoja?
Találkoztál vele?
Mi van?
- Pantoja jó arc. Esküszöm. Julián is. - Tudtam!
De durva! Kellene írnod egy könyvet.
- Lehet, hogy fogok. - Ugye beleírsz?
Jaja! Mindannyiunkat!
Srácok, igyunk Ivánra, aki visszatért közénk!
- Ivánra! - Rád!
Jó, hogy itt vagy, tesó!
- Sergio, elviszem a kocsidat. - Miért? Hova mész?
A véletlen? A sors?
Tök mindegy.
A lényeg az, hogy az ösztöneim azt súgták, itt biznisz van kilátásban,
amit nem hagyhattam ki.
ÉLELMISZERBOLT
Ha még egyszer meglátunk, szétverjük a pofád!
Megértetted?
Nyilván megértettem.
A neve Yao Ming.
Akkor ismertem meg, amikor földet akart venni Marbellában.
Viszont ez, amit te mondasz, csak aprópénz Yaónak.
Tudod, hány kínai bolt van Madridban?
Nem. Ez aprópénz.
Yaónak rohadt sok piszkos pénz folyik át a kezén,
de a nagy része nem ebből van.
Akkor honnan?
Hát a nagyker importból.
A vámon ugyanis, hogy kevesebb adót fizessen,
sokkal kisebb értéket vall be annál az összegnél, mint amit importál.
Na és mi a buli?
A kínai beszállítóinak a valós árat kell fizetnie, nem igaz?
Hát a többi pénzt készpénzben küldi el nekik.
És hogy csinálják?
A hagyományos módon.
Simán a zsebükben,
vagy dupla fenekű bőröndben,
a testükre erősítve,
játékokban, babákban...
Néha le is buknak.
Viszont ez olyan, mint a drog. Hogy is mondjam?
Ha egyet el is kapnak, tíz attól még átjut.
És kínaiból rohadt sok van! Szóval...
Figyelj, Yao Ming
kibaszottul ambiciózus. Mint mi ketten.
Ha jobb rendszert javasolsz neki, akkor végighallgat.
Érted, mire célzok?
Kösz szépen!
De Iván! Ne felejts el, jó?
Fizetnem kell a lányom suliját. A lakáshitelt is. Oké?
- Meglesz. - Helyes.
„Piszkos pénz.” Az igazi varázsszavak.
GENF
Iván!
Fantasztikusan nézel ki!
Kösz. Te is.
Pezsgőt?
Vizet.
Ez komoly?
És hogy vagy?
Mit csináltál az elmúlt hónapokban?
Semmi extrát.
És mi az a fontos dolog, amiért idehívtál?
Egy üzleti ajánlat.
Figyelj! Spanyolországban a kínaiak rohadt sok piszkos pénzt mozgatnak.
Amit futárok visznek Kínába.
Iván,
a piac megváltozott.
Már nem olyan egyszerű pénzt bevinni Svájcba.
Sok az ellenőrzés.
Na meg persze a válságnak hála, a pénz most az ellenkező irányba halad.
A mi ügyfeleinknek készpénz kell.
Amit vissza kell vinnünk Spanyolországba.
Van ötletem.
Anne Svájcból akart pénzt vinni Spanyolországba,
Yao Ming pedig ki akarta vinni onnan.
A helyzet az, hogy az ügyfeleinknek az összes pénze svájci számlákon áll.
Úgyhogy az a terv, hogy átutaljuk ezt a pénzt Kínába önnek,
maga pedig kifizeti kápéban itt.
És mi cserébe megkapjuk a híres háromszázalékos jutalékunkat.
Honnan tudom, hogy nem nyúljátok le?
Mondja a számlaszámát!
Add meg neki!
Hárommillió kezdésnek elég?
Három.
ÁTUTALÁSI ADATOK
AZ ÁTUTALÁS FOLYAMATBAN VAN...
A SZÁMLÁJÁRA 3 000 000 EURÓ ÉRKEZETT
Tuti biznisz.
Hölgyem!
Fiatalember!
Yannick! Mi a helyzet, tesó, hogy vagy?
Nem, ezt hallgasd meg!
Kitaláltam egy kurva jó bizniszt.
Aha.
Figyu, jól jönne egy üzlettárs.
Benne lennél?
Oké.
- Jó estét! - Jó estét!
Köszönöm, uram!
Az élet baromi jó is tud lenni.
De mindig van valaki, aki ki akar baszni veled.
Micsoda meglepetés!
Paco!
- Hogy vagy? - Hát megvagyok.
Épp azt ünnepeljük, hogy a bíróság ejtette a vádat.
Értem.
És ti hogy vagytok?
Hallom, a kínaiakkal üzleteltek.
Ejha! De gyorsan híre ment!
Igen. De óvatosan! A kínaiakban nem tanácsos megbízni.
De hát kiben lehet megbízni manapság?
Fél év a börtönben,
másfél év szabadlábon óvadékkal, és se egy látogatás, se egy telefon...
Paco!
El kellett tűnnünk.
Persze. Én is ezt tettem volna.
De egyvalamire nem lettem volna képes.
Én sosem köptem volna be senkit.
- Iván! - Te seggfej!
- Nyugi! - Iván!
Látod?
Végül csak előbújt belőle a külvárosi tapló!
- Menjünk! - Jó.
De nem Escámez volt az egyetlen, aki ki akart baszni velem.
A fickót, aki igazán betett nekem, azelőtt csak egyszer láttam.
Falciani. A mérnök-informatikus, aki Stoffelnek dolgozott.
Oké!
Nem hagyott nekem iratokat?
Mi az? Mi történt?
A rohadék! Ezt nézd!
A „FALCIANI-LISTA”, EGY NAGYSZABÁSÚ ÁTVERÉS
Ez meg mi?
Ki az a Falciani?
Kiszivárogtatott egy listát a titkos számlákról.
A mi ügyfeleink is rajta vannak.
Oké, nyugalom! Beszéltél Stoffellel?
Stoffel és François lelépett a pénzzel.
Akkor most mi jövünk.
Iván!
El kell tűnnünk.
Köszönöm!
A kurva életbe!
Kifelé! Gyerünk!
- Gyerünk! - Kifelé!
Tempósan!
Gyerünk!
Beszállni! Mi lesz?
- Befelé, gyerünk! - Jól van.
Gyerünk!
Gyerünk! Mozgás! Erre!
Nyugalom!
Gyorsabban, mozgás!
Ne bántsátok! Anne, nyugodj meg, jó?
Leülni!
Yao!
- Ne szívass, haver, mi ez? - A zsaruk szaglásznak utánunk.
Ehhez semmi közünk. Esküszöm.
Vannak tégláim a zsaruknál. Tudni akarom, mit mondtál nekik.
Yao, barátok vagyunk. Nem beszéltem velük. Miért tenném?
A gond az, hogy előbb-utóbb úgyis elkapnak.
És nem hagyhatom, hogy köpj nekik.
Ha el is kapnak, tök mindegy, mert én nem mondok nekik semmit.
Egy szót se szólok, hallgatok, mint a sír.
Persze, mint a sír. Mint a múltkor?
Mondom, hogy van emberem a zsaruknál.
Az más volt, baszki!
Oké? Escámez egy utolsó szemétláda. Csak így tudtam megszabadulni tőle.
És menteni az irhádat!
Most viszont én mentem az enyémet.
Öljétek meg!
Ne! Várj egy kicsit, jó?
Figyelj, Yao!
Mihez kezdesz a pénzeddel?
A zsaruk úgyis mindent átkutatnak majd.
Azonnal ki kell vinned a pénzt az országból!
- Svájc már nem opció. - Tudom, de van más megoldás.
Figyelj...
Én elmegyek a pénzzel együtt!
Így nem kell aggódnod se a zsé miatt, se amiatt, hogy engem elkapnak.
A te kezedben vagyok.
Nagyon jó. Halljuk, mondd tovább!
A nagy gondhoz
nagy ötlet dukál.
Biztos vagy benne?
Csak így tudom kivinni Yao pénzét úgy, hogy közben eltűnök az országból.
Mellesleg
tudod te, mennyi 1,55 milliárd euró három százaléka?
Tudom.
Negyvenhat és fél millió.
Elég ahhoz, hogy visszavonuljunk.
Mi nem vagyunk az a fajta.
Tudom.
De egy nyaralás azért jól jönne.
HONGKONG, 2010
Iván Márquez!
Ez egy nemzetközi elfogatóparancs a spanyol hatóságoktól.
Le van tartóztatva!
És ennyi volt a buli.
Ügyvédet kérek.
Hát persze, természetesen!
Hiszen ez a törvényes jogod,
de ezen a ponton lefogadom, hogy már van sztárügyvéded, nem, Iván?
A legjobb.
Hát előreláthatólag
olyan 20 évet kapsz,
amit, ha ő a legjobb, talán lefarag 15-re.
Egyezzünk meg!
Ha lesittelnek, és le fognak,
majd eszedbe jut, hogy egyszer már volt erre alkalmad.
- De nincs több alku. - Oké.
Egymillió euró.
Egymillió euró kápéban!
Garantálod, hogy kápéban kapom meg?
Természetesen.
Vehet belőle egy házat,
egy új kocsit, vagy külföldön taníttathatja a gyerekeit.
Ne már, felügyelő úr! Ez rohadt sok lóvé.
Soha. Soha nem leszek olyan, mint ti. Én nem vagyok ennyire kapzsi.
Nekem nem kell ennyi pénz, hogy egy kicsit is boldog legyek.
- Úgy beszél, mint az apám. - Apád igazán becsületes ember.
Add át neki!
Már meghalt.
Hatvanévesen ment el.
Egy vasa sem volt, és ugyanilyen faszságokat beszélt.
Ha lett volna pénze, egész máshogy alakul az élete.
Az öné még lehet más.
Sosem tudjuk meg, Iván.
Hacsak nem nyerem meg a lottót, de nem lottózom.
Negyvennyolc óra, és kint leszek.
Ha már alkuk, szerinted hogy jutottunk hozzá
a hongkongi füleshez?
Kivel beszéltek?
Escámezzel, ugye?
Vagy a kínaiakkal. Ki volt?
Megkérdeztük: szerelem vagy szabadság?
Ne hazudjon!
Ez nem igaz.
Ez lehetetlen.
Ne vágj ilyen képet! Te is ezt tetted volna.
BÍRÓSÁG
Igaz. Én is ezt tettem volna.
Rendőrség! Le a földre!
Nyolcvan letartóztatás és 120 házkutatás:
ez az Emperador-művelet eddigi mérlege, melynek célja azon hálózat felszámolása,
amely négy év alatt csaknem 1,2 milliárd eurót mosott tisztára.
Az érintettek többsége kínai állampolgár,
de akadnak a szervezetben spanyolok is, köztük négy köztisztviselő.
Az elmúlt évek egyik legnagyobb ilyen jellegű műveletében...
Végül a faszfej apámnak lett igaza.
Mi, okoskák a sitten végezzük.
Utólag megbántál bármit?
Hát ja.
Igen. Sok mindent.
Csak hát a pénz olyan,
mint egy vírus.
Ha egyszer megfertőz, nem szabadulsz tőle.
De az a pénz javarészt közpénz volt.
Épülhetett volna belőle több iskola,
kórház, lehetett volna több ápoló, több orvos.
Hiszen közpénz volt.
Ja, de a pénz megrontja az embert.
A baromi sok pénz meg baromira megront.
Mindenki viselje a tettei következményeit!
Köszönöm!
A KÖZSZFÉRÁT ÉRINTŐ CSALÁSOK ÉRTÉKE MEGHALADTA A 9 MILLIÁRD EURÓT
A „FALCIANI-LISTA” 1,8 MILLIÁRD EURÓS ÖSSZEGBEN LEPLEZETT LE
ELTITKOLT SPANYOL SZÁMLÁKAT SVÁJCBAN
AZ ORSZÁGNAK 58 MILLIÁRD EURÓS MENTŐCSOMAGRA VOLT SZÜKSÉGE AZ EU-TÓL
ERE ANDALÚZIA
AZ ÁLLAMADÓSSÁG A TRIPLÁJÁRA NŐTT
A SZOCIALISTA ÉS A NÉPPÁRT ALKOTMÁNYT MÓDOSÍTOTT
AZ ADÓSSÁGTÖRLESZTÉS ÉRDEKÉBEN
A törvény mindenkire vonatkozik.
A KILAKOLTATÁSOK MEGSOKSZOROZÓDTAK
AZ EGÉSZSÉGÜGYBŐL ÉS AZ OKTATÁSBÓL KIVONT PÉNZ HIÁNYA
A MAI NAPIG ÉRZŐDIK
Megszívtuk. Ki kell bírni, ez van.
A SPANYOLOK MEGTAKARÍTÁSAINAK ÉRTÉKE CSÖKKENT,
AZ EGYENLŐTLENSÉG MÉRTÉKE PEDIG AZ EGEKBE SZÖKÖTT
A SPANYOL FUTÁR
A feliratot fordította: Büki Gabriella