Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FILM BAZAT PE FAPTE REALE.
DIN MOTIVE LEGALE, MULTE PERSONAJE SUNT FICTIVE.
ORICE ASEMĂNARE CU OAMENI REALI E COINCIDENȚĂ PURĂ.
ORICE ASEMĂNARE CU OAMENI REALI E COINCIDENȚĂ PU...
Mă numesc Iván Márquez.
Sunt din Vallecas. Am făcut 30 de ani acum câteva zile.
Ce caută un tip din Vallecas
într-un container trimis din Spania la Hong Kong
cu 1,55 de miliarde de euro?
Da, 1,55 de miliarde.
Comisionul meu de curier era de 3%.
Știți cât înseamnă 3% din suma aia babană?
Asta a fost în 2010, cel mai bun moment al vieții mele.
Viața poate fi minunată.
Dar mereu e unul care vrea să ți-o tragă.
CURIERUL SPANIOL
Bună ziua!
Mulțumesc!
STADIONUL DIN VALLECAS
LOCUINȚE ÎN CONSTRUCȚIE
DĂM UNDĂ VERDE VISURILOR TALE UȘOR, RAPID, SIGUR
Argentinienii, cu puterea de cumpărare...
Crezi că nenorociții ăștia o să dea compensații cuiva?
O să vezi că nu.
Între timp, Statul...
Cum merge?
Cine mai lipsea...
Baștanul!
Persoanele fizice și micile afaceri au supraviețuit evitând taxele...
- Bună, băiete! Cum ți-a mers azi? - Bine.
- Serios? - Da, am făcut 1.000 de pesete bacșiș.
Bravo!
- Atât făceai și aici... - Nu începe!
Ultima măsură...
Taică-tău îți duce dorul.
Normal că trebuie să fure din supermarket sau de unde fură!
Știu.
Dar am alte planuri.
Mda... Asta îl doare cel mai tare.
Într-o vreme, tata era eroul meu.
BANCA MADRID
N-o să uit că am fost cu el când a cerut un împrumut
ca să deschidă salonul de nunți la care visase toată viața.
Asta a fost în '92.
Da, anul Olimpiadei din Barcelona și al Expoziției din Sevilla.
Un an îmbelșugat...
Una de chorizo, una de jumări cu șorici... Vinul casei?
Iar tata a profitat.
Asta, până au venit lipsurile.
Criza economică din '93.
O datorie națională de 30 de trilioane de pesete,
rata șomajului la 25%...
Să vină poliția, băga-mi-aș!
Să vină să-mi pună cătușele!
Ce mizerie!
Îi rămâne doar să-și dea demisia.
Uită-te la el!
Demisia, dle González!
O adunătură de escroci!
Uită-te la ei! Nu fac decât să fure.
Sunt niște hoți, fir-ar să fie!
Vin unii, fură, își umplu buzunarele și o iau de la capăt.
Javrele dracului!
Nu-i refuzați șansa Spaniei.
- Căscați urechile, e afacerea anului. - Iar începem!
Ascultați! Cumpărăm un apartament dărăpănat.
Îl renovăm. Cine se ocupă? Tu și văru-tău, că sunteți zidari.
Odată renovat, îl vindem și împărțim profitul între noi.
- Ești nebun. - De ce?
Vii mereu cu învârteli.
N-ați văzut prețurile? Au luat-o razna. Profitul e garantat.
Și de unde facem rost de bani?
De la bănci.
- Așa, pur și simplu? - Dau împrumuturi oricui.
Știu și eu?
- Nu vreau să am probleme. - Nici eu.
- Cât înseamnă 50 de euro? - Să văd.
- Plătesc în pesete. Mai am câteva. - Vin zece euro de fiecare.
Sau 1.660 de pesete.
Ce țeapă!
În 2002 am trecut de la pesetă la euro,
una dintre cele mai mari țepe din istorie.
Uită-te la dl Linares! E trotilat.
Îl cunoști?
Pe ăla? E eurodeputat la Bruxelles.
N-am fost niciodată cel mai isteț, dar uneori îmi vin idei.
Mă ocup eu.
Dă-mi cheia, puștiule! Haide!
- Nu mai bine vă chem un taxi? - Ce taxi? N-am nimic.
- Haide, trebuie să ajung la Bruxelles! - Pot să vă duc la aeroport.
La aeroport? Dar...
N-am mai fost cu avionul de 20 de ani.
Așa nu puteți conduce. Haideți! Sus! Așa!
Dă-mi cheia.
Dacă-mi dați 300 de euro, vă duc eu la Bruxelles.
Dacă ajungem la timp să fac un duș,
îți dau 500.
S-a făcut!
BRUXELLES
- Ai întârziat. - Știu. Îmi pare rău.
- Ăla cine e? - Lasă.
Mereu întârzii. Să nu se mai întâmple!
Treci înăuntru!
Poftim!
De ce 300? Am condus cu 180 la oră.
N-am avut timp să fac duș, nu?
Bun, ia autobuzul și șterge-o.
Știi momentul ăla în care totul se poate schimba pe veci?
Ăla a fost al meu.
Tipul ăla e varză.
Nu știu cu ce vă ocupați, dar...
Eu aș face treabă mai bună.
Știați că fură de la dv.?
Ești sigur?
Absolut.
Așteaptă aici!
Are dreptate.
A furat de la noi.
Ai avut dreptate.
- Cum te cheamă? - Iván Márquez.
Cu ce te ocupi?
Conduc bine.
Și sunt de încredere, nu ca nenorocitul ăla.
Vrei să faci 10.000 de euro?
Normal.
Nenorocitul de Linares era varză.
Eu sunt curios din fire
și ador banii.
- Bună dimineața! - 'Neața!
La mulți ani, scumpo!
- Îți place? - Îl ador.
Bună!
De când lucrezi pentru Anne?
Sunt la primul drum.
Carabanchel.
- Vallecas. - Da, de acolo sunt.
Prima mea afacere a fost un centru de copiere acolo.
- Nu e o afacere rea. - Dacă ești deștept, nu.
În '95 a venit un jurnalist la noi, cu un dosar de copiat.
Am văzut cu ce, dar mi-am ținut gura.
În după-amiaza aia m-am dus la consilierul de Urbanism
și i-am povestit ce-l aștepta.
A rămas fără cuvinte.
Nu mă cunoștea, dar venisem să-i dau o informație care îi putea salva pielea.
Așa i-am câștigat încrederea.
Toți oamenii din pozele alea
au încredere în mine.
Încrederea e cea mai importantă.
Mă pot încrede în tine?
Bineînțeles.
Băiete, norocul le surâde celor serioși, discreți și muncitori.
Pe mine m-ați descris.
Cum e calul?
E iapă.
10.000 de euro ca să merg de la Bruxelles la Madrid și invers... Pleașca secolului!
Dar nu e niciodată așa simplu.
JANDARMERIA
Bună seara! Poliția!
Actele mașinii?
Eu nu...
Franceză?
Olandeză?
Engleză?
- Spaniolă? - Da.
- Da? Documentele, vă rog. - Sigur.
E mașina dv.?
Nu. E a unei prietene.
Deschideți portbagajul.
De ce?
Portbagajul, vă rog!
E tot a prietenei dv.?
Nu, mi-am...
Tocmai mi-am vândut apartamentul din Madrid
ca să înființez o afacere aici, în Bruxelles.
De ce umblați cu banii la dv.?
N-aveți încredere în bănci?
N-ați văzut ce se întâmplă în Argentina? Băncile rămân cu banii oamenilor.
Plec.
Chiar acum.
Sau sun la consulat.
Să mergem!
Gata? Așa ușor scăpasem? Nici vorbă!
Nenorociții ăia mă testau.
Atunci mi-am dat seama că mă amestecam în ceva baban.
- Au mers prea departe. - Așa e.
Lucrează pentru organizația noastră.
Parcă aveai încredere în mine.
Acum am, 100%.
Și ceva în plus, să-ți iei de îmbrăcat.
Imaginea e importantă.
Să sărbătorim!
Merci, Antoine!
Mescal cu vierme.
Am locuit doi ani în Mexic.
Ai mei erau diplomați.
Mi-am petrecut jumătate din viață pe drumuri.
Eu n-am mai plecat din Vallecas.
A fost o noapte magică.
- Ce-a zis? - S-au închis pariurile.
Da!
Toate pe 23.
- Ești sigur? - Nu riști, nu câștigi.
Haide!
- Iese 23. - Da!
Al dracu' de magică!
Iván, el e soțul meu, François.
François Letissier.
Fiu de contrabandist de diamante, broker de schimb valutar,
intermediar în traficul de valută și un mare nenorocit.
François, el e Iván, tânărul despre care ți-am spus.
Vino!
În acea zi am devenit curier belgian.
Făceam o grămadă de bani, conduceam mașini de lux,
iar munca era destul de ușoară.
Francisco Escámez... Prietenii îi zic Paco.
Îmi dădea serviete cu bani pe care trebuia să le duc în Belgia.
De ce în Belgia?
Fiindcă e un paradis al traficului de diamante.
Fiindcă e una dintre țările cu cele mai multe tranzacții bancare.
Și fiindcă sistemul bancar al țării e monitorizat de doar doi inspectori.
Simulau o achiziție de diamante ca să spele banii,
apoi îi trimiteau în conturile din Elveția ale clienților noștri.
Banii murdari erau acum curați.
Dar de unde aveau atâția bani?
Una!
Paco Escámez era poreclit Domnul 3%.
El era legătura dintre schema belgiană și clienții spanioli.
Se bătea pe burtă cu afaceriști, bancheri, politicieni și dezvoltatori.
Toți aveau un lucru în comun.
Unii reîncadrau terenurile statului și aprobau planuri de urbanism.
Alții acordau împrumuturi la dobândă foarte mică.
Alții construiau blocuri și malluri pe terenurile reîncadrate.
Împărțeau costurile și comisioanele umflate,
încasate la negru, ca să nu lase urme.
Escámez strângea banii murdari și încasa 3% ca să-i trimită în Belgia.
Dar de unde proveneau banii?
DECLARAȚIE VENITURI
De la fraierii obișnuiți, contribuabilii.
Se termină jamonul, Lourdes.
Ai botezat-o?
De iapă zic.
Era cal.
- De curse sau de sărituri? - De montă, e armăsar.
- I-auzi, ca mine! - Ca să vezi...
Scumpo, spune-le că plecăm în jumătate de oră.
Bine.
Nici să nu te gândești!
- Muncă și discreție... - Serios!
Poftim.
Să-ți dau un sfat.
Du-te la dentist.
Zâmbetul e crucial.
Bine.
GENEVA, 2003
Punctualitate elvețiană.
- Ce facem aici? - Se schimbă unele lucruri.
Belgia nu mai e așa sigură, iar aici avem un partener.
Cât?
14 milioane.
Ca să vezi... Miracolul spaniol.
E o nebunie.
Și prietenii din cartier iau credite pentru apartamente.
Mai multe case noi, mai mulți bani murdari.
Șampanie!
- Ești un nemernic, știai? - Nu! Ei bine, mergem?
Da, să mergem!
Dar mergem împreună, bine?
De ce vorbiți așa de tare?
- Nota, nu? - Să vezi cât o să te coste.
Nu se potrivesc, nu?
Ce are domnul în servietă face să se potrivească.
- Să ne vedem de oile noastre. - Vin cu tine.
Sunt 14 milioane.
Vreau să învăț.
Perfect!
- Bună dimineața, dră Duprees! - Bună dimineața!
Superbă, ca de obicei.
Iván, el e partenerul nostru, dl Stoffel.
Mergem?
Dl Stoffel, cu ajutorul unui IT-ist, crease în sucursala lui
sistemul perfect pentru spălare de bani și contabilitate paralelă.
Se cumpără diamante în Spania, pe euro,
se vând pe dolari și se înregistrează aici.
Evident, nu se știe sursa banilor. De-asta folosim diamante.
Nu există nici cel mai mic risc.
Diamantele astea sunt niște pietricele pentru clienții noștri,
dar o mare ocazie pentru bancă.
Astfel puteau face tot felul de tranzacții,
fără ca șefii sau posibilele anchete să descopere ceva.
În schimbul comisionului de 3%, desigur.
14.000.000 DE EURO
N-am cum, mamă.
...din afară și din Spania.
Nu-mi văd capul de treabă.
Vin să vă văd când pot, bine? Promit!
Te las, mamă, bine? Te iubesc. Și eu. Pa!
...unui nou complex de lux,
pe un teren municipal fără nicio destinație.
Nimic din toate astea n-ar fi fost posibil fără sprijinul soției...
V-am zis, n-am fost niciodată cel mai isteț din clasă,
dar îmi vin multe idei.
Să-mi trag una!
Aveam nevoie doar de răbdare.
- Termină, te rog! - Bine.
Dacă o ții tot așa, să știi că fac o scenă.
Ascultă!
Nu vreau să aud nimic. Ce vreau...
O cafea.
Sărută-mă!
Ești tare enervant.
Ce?
- Ce pui la cale, amice? - Ușor!
Ești aici de câteva zile. Ce vrei?
Uită-te în rucsac.
- La ce? - În ăla mic.
Zece mii de euro.
Ți-i dau, dacă-i vrei.
Bine. Ce vrei să faci?
E o chestiune de afaceri.
Trebuie să pun astea în cameră.
Bine, pun eu camerele.
Tu stai de șase.
Vorbim pe urmă, da?
Dacă nu vrei să mă supăr, dă-ți jos verigheta când ești cu mine.
- Stăm de vorbă în cameră. - Ești imposibil.
Sunteți spanioli?
Nu, japonezi, dragă.
Aveți cumva o țigară?
N-am de unde cumpăra.
Mda... La cum arăți, nu ești obișnuit să fii refuzat, nu?
- Câte vrei? - Îmi ajunge una.
Poftim, frumosule.
Mulțumesc!
Distracție plăcută!
- Absolut, scumpule! - Bine...
Te deranjează, nu?
Să-mi trag una!
Yannick.
Iván.
- Cum de vorbești spaniola așa bine? - Am crescut în Madrid.
I-auzi! Unde?
- În Carabanchel. - Eu, în Vallecas.
- Cât o să-i ceri pentru filmare? - N-o să-i cer bani.
Bine, ba da, dar...
altfel.
Nu vrei un partener?
Nici Yannick nu era cel mai isteț.
Dar avea calitățile lui.
Rezolva problemele fără să stea pe gânduri.
Avea prieteni peste tot,
mai ales în cluburile de noapte.
Vorbea mai multe limbi și era sufletul petrecerii.
Sufletul nenorocitei de petreceri!
BRUXELLES
Da, mamă, știu! Știu, dar nu am ce să fac.
Bine.
Bine, încerc. Te pup.
Fir-ar...
- Mama tot insistă să trec pe la ea. - Stai cât vrei.
- Ești sigură? O săptămână, atât. - Stai liniștit. Familia e importantă.
Ce zici de ăsta?
Nu spune nimic bun despre tine.
Cum așa?
- Pentru mine? - Da.
Ceasul și pantofii spun totul despre un om.
La mulți ani!
Îmi place mult.
Aveam lucruri mai bune de făcut decât să mă duc la ai mei.
Bună seara, domnule!
Bună seara! Dl Ocaña?
- E domnul de acolo. - Bine, mulțumesc!
Mă scuzați, dl Ocaña?
Avem un cadou pentru dv.
Pe aici, vă rog!
Bine, să vedem ce mi-a adus Mahomed.
Câteva cuvinte în franceză și pui laba pe un țărănoi spaniol...
Bun, băieți, să vedem...
Nu vă îngreunați viața.
E ilegal ce faceți. Chem poliția.
- Precis? - Normal!
Soția și fiica dv. n-o să vrea să vadă asta.
Și nici prietenii...
Ce vreți?
- Informații. - Ziariști... Pentru cine lucrați?
Nu suntem ziariști. Mutăm bani între Spania și Elveția.
Vrem să deschidem o sucursală aici, în Marbella.
Dar ne trebuie contacte.
Bun...
Să vă explic cum merge treaba, bine?
Bun, nimeni, dar absolut nimeni
n-o să-și lase economiile pe mâna unor străini.
Dar n-o să mai fim străini.
Fiindcă o să ne ajutați dv.
Marbella, sat de pescari și meșteșugari până în anii '60.
Până au venit turiștii străini...
Bani.
Construcții.
Și mai mulți turiști străini, mai mulți bani și mai multe construcții.
Apoi au venit mondenii.
Apoi a venit el.
Atât am. Îi am mereu la mine fiindcă nu cheltuiesc.
Ies să iau masa și îmi face cinste cineva.
Grasul ăla e consilierul de Urbanism.
Slăbănogul e consilierul de Sănătate.
Ăla înalt e dezvoltator imobiliar.
I se zice „Sculă Nesătulă”.
Bine?
Cum rămâne cu filmarea, Iván?
Fă-mi cunoștință cu ei.
Cu toți.
Hai cu mine.
Vi-l prezint pe nepotul meu, Iván, și pe partenerul lui, Yannick.
Se pricepe la cifre.
Când era mic ne bătea pe toți la Monopoly. Ce măgar, nu?
Păi...
Aveam să aflu mai târziu
că petrecerea era urmărită de viitorii mei prieteni de la DICE,
Direcția de Investigare a Criminalității Economice.
Puștiul ăla, Lucía.
Cine e?
N-am idee.
O să mă interesez.
Atunci a aflat de mine comisarul Roig.
Noi oferim discreție,
seriozitate,
siguranță
și, cel mai important, acces imediat la bani.
Sună bine.
Dar lucrăm cu Escámez de mult timp.
N-am avut niciodată probleme. Iar pe tine... Știi cum stă treaba.
Nu te cunoaștem.
Da, normal, nu-l cunoașteți.
Nu-l cunoaște nimeni.
De-asta mi se pare mai prudentă propunerea lui Iván.
Iar dl Escámez nu mai e așa de discret și de prudent, dacă-mi permiți.
Haideți să fim serioși! E nepotul meu și e de încredere.
Bag mâna în foc pentru el. Ba îmi las și banii în seama lui.
Ascultați, domnilor...
Îmi trebuie cineva care să îmi dea siguranță, fiindcă risc.
Îmi asum un mare risc.
Tăbărâți toți pe mine.
„Reîncadrează terenul ăsta.” „Bine.”
„Refă planul de urbanism.” „Bine.”
„Un teren de golf...” Până când?
Ce naiba?
Fac ce vreți, nu m-a deranjat niciodată, dar o fac în felul meu.
Cu oamenii, echipa și familia mea.
Aveți banii în mai puțin de 24 de ore. Ce mai vreți?
Ne merge bine, domnilor. Ne merge al dracu' de bine.
Se poate și mai bine.
Dar trebuie să avem încredere, fir-ar să fie!
GENEVA
E o mină de aur.
Și Escámez? N-o să-i placă că-i furi clienții.
Nu sta cu grija lui. Sunt destui bani pentru toți.
În plus, n-o să-i deranjăm clienții. Îți promit.
Înveți repede.
Am cea mai bună profesoară.
- Pleci deja? - Da.
Mă așteaptă François. Crăciunul în familie...
Nu pleca.
Rămâi cu mine.
Mereu arunci atâtea în joc?
Vreau tot.
Îmi pare rău.
Trebuie să plec.
Ăsta e pentru tine.
Ăsta e tot pentru tine.
Ăsta e pentru tata.
Cu ce ziceai că te ocupi?
Lucrez cu unii din Bruxelles.
Facem import-export.
Și ce importați?
Avem un portofoliu de clienți.
Avem produse financiare. Pe scurt, mutăm bani.
Ai ajuns ca politicienii de la televizor?
Vorbești mult, dar nu spui nimic.
Îmi merge foarte bine.
N-ai văzut cu ce Porsche am venit? Și uite ce ceas am!
Nu știu în ce te-ai băgat, băiete, dar banii câștigați ușor...
nu aduc decât probleme.
Aici n-ai dreptate. Banii îți rezolvă toate problemele.
Cine te crezi?
Inteligenții fac legi și le încalcă. Deștepții ajung la zdup.
Prefer să ajung după gratii
decât să ajung ca tine.
Te plângi și înjuri televizorul!
Să nu vorbești așa cu mine! N-am furat niciodată, am muncit cinstit.
Și la ce ți-a folosit? Să te aud!
Măcar dorm liniștit noaptea.
Eu nu vreau să dorm.
Prefer să-mi trăiesc viața.
- O să-ți pară rău într-o zi. - Terminați!
Mă calcă pe nervi!
Îmi place. Mulțumesc mult!
- Ca să vezi! Uite cine a venit! - Cum merge?
- Ce e cu mașina? - Știi cum e...
- Cum merge? - Ce faci, Iván? Sau acum ești don Iván?
- Ce schimbare, nu? - Voi ce mai faceți?
- Tot aici, în cartier, ca de obicei. - Ne ocupăm de apartamente.
Luăm credite, cumpărăm apartamente vechi, le renovăm
și le vindem pe bani mulți.
Mi-ați ascultat sfatul. Bravo!
E a ta?
Ce scrie pe ea?
CONSTRUCȚII EL HUESO
Grozav, frate!
Zile îmbelșugate.
Construcțiile erau soluția la orice problemă.
Și toți păreau încântați.
Nici cel mai mare atac terorist din istoria Spaniei,
nici înlocuirea guvernului n-au schimbat nimic.
Vă asigur că puterea nu mă va schimba.
Banii murdari curgeau gârlă.
Îl cheamă Iván Márquez. E din Madrid, din cartierul Vallecas.
Parca mașinile la un club de golf.
Antecedente penale?
Nimic. E curat.
Cum s-a încurcat un valet cu ăștia?
I-a intrat în grații lui Ocaña, de face afaceri în zonă.
Umblă mereu cu marocanul ăla.
Mereu apare câte un valet dispus să facă bani ușor.
Noi oferim discreție,
siguranță
și, cel mai important, acces imediat.
Oricât vă trebuie, în nici 24 de ore.
Vă protejăm identitatea.
Cum merge, Chechu? Ce mai faci?
Și banii.
Mai sunt doar câteva locuri. Gândiți-vă.
Situația e critică.
Trebuie să discutăm.
- Ce cauți aici? - Dar tu?
Cum vezi...
Te-ai schimbat.
Mulțumesc! Tu ești la fel de frumoasă.
Mi-a spus tata că te descurci.
Da. Lucrez pe cont propriu și nu îmi merge rău.
- Joacă la Hércules, nu? - L-a luat Real Madrid.
Preferi prima ligă, nu?
Sunt pretențioasă.
- Acum sunt și eu în prima ligă. - Da, văd.
Iván!
Ce surpriză! Nu ne-am văzut de mult.
- Ce mai faci? - Bine.
Văd că ți-ai reparat dinții. Bravo!
Francisco, pot să-ți explic.
Nu, stai liniștit. Nu e nimic de explicat. E foarte simplu.
Pierd banii pe care îi câștigați voi.
Înțeleg cum e cu cererea și oferta, dar nu-mi place concurența.
Te-ai băgat peste clienții mei. O să suporți consecințele.
Toate bune?
Da. Să mergem!
Las-o baltă, Iván!
Ți-ar aduce doar necazuri. Ție îți trebuie o fată din cartier.
În cartier e nasol. Singurul lucru bun de acolo...
- E că știi când să pleci. - Exact.
Nu înțeleg ce vezi la fițoasa aia.
Totul.
Mda... Și mereu vrei ce nu poți avea.
Ce idiot!
Ce naiba faci?
Ce se întâmplă? Alo!
Gata, calme...
Fiți deștepți și plecați din Marbella.
- Ești bine? - Tu?
Ușurel! Haide!
Fuseserăm prea aroganți.
Trebuia să ne schimbăm strategia.
Recunosc, aveți sânge în voi.
Cum merge cu rănile?
- Mai bine. - V-au rupt ceva?
Astea sunt regulile jocului.
Știm.
Atunci ce n-ați înțeles?
Nu plecăm din Marbella.
Dar ascultați, don Francisco!
Costa del Sol e raiul pe pământ, știm asta.
Știm și că nimeni nu intră în rai fără voia Sfântului Petru.
- Te ascult. - Vă lăsăm clienții în pace.
- Sunt ai dv. - Bine, continuă.
Și vă dăm 10% din ce încasăm de la clienții noștri.
- 30%. - 20%.
30% în primii doi ani și 20% pe urmă.
S-a făcut!
Sfântul Petru conduce în rai.
Bine jucat, puștiule!
Încă ceva.
Să nu te apropii de fata mea.
Viața poate fi minunată.
O luăm de la capăt.
Și din nou.
Las-o baltă, fată, nici nu i se scoală.
Ce cauți aici?
Trebuie să discutăm.
Scuze de dezordine!
Am dat o mică petrecere aseară.
Ce e?
Nu pot să-ți spun eu ce să faci,
dar ar trebui să te calmezi.
Toate astea încep să ne afecteze afacerea.
Nu începe, Anne!
Aduc mai mulți bani decât oricine. Ar trebui să-mi faceți statuie.
Nu te lega de mine!
Îmi pare rău. Iartă-mă.
Iván...
Banii sunt cel mai bun lucru din lume, dar pot fi și periculoși.
Și ce să fac?
Să pun bani deoparte? Să-mi cumpăr casă? Să-mi găsesc iubită?
François a primit un pont.
S-a demarat o anchetă.
A fost luat în vizor Escámez,
dar am putea avea probleme toți cei din jurul lui.
Futu-i...
Trebuie să avem grijă de treburile noastre.
Mersi de avertizare.
Pleci deja?
Trebuie să plec.
Mai rămâi.
Ai grijă de tine.
Fir-ar să fie! Unde sunt microfoanele?
Rahat!
O să-ți rupi gâtul.
- Ne urmărește mașina gri. - Care?
Nu te întoarce!
- Ascultă la mine, ne urmărește. - Ești paranoic, Iván.
- Nu sunt paranoic. - Ba da.
Iván, suntem invitați la petrecerea anului.
Crema societății! Liniștește-te, bine?
Bine.
Petrecerea din Piața Centrală a fost evenimentul anului.
A costat o avere.
Dar ce mai contează niște bani publici în plus dacă faci Costa del Sol cunoscută?
- Ne vedem săptămâna asta, Iván? - Absolut!
Iván, vino să te prezint! Cum merge, Yannick?
Ți-i prezint pe Carmen, viceprimărița din Málaga,
pe Manolo, de la Mediu, și pe Antonio, de la Industrie.
Iar ea e soția lui...
Joana.
E băiatul meu.
Ca să vezi, soarta ne aduce împreună...
- Nu te oprești? - Trebuie să te pui bine și cu dracul.
- Așa crezi? - Dacă are bani, da.
Când ieșim împreună?
M-ar omorî tata.
Nici vorbă. Te adoră.
Așa e. Te-ar omorî pe tine.
Nu cred.
Îi aduc o groază de bani.
Dă-mi mâna!
Sună-mă cândva
și du-mă la cină într-un loc special.
Îmi merge tot mai bine.
- Și ce-a zis taică-său? - Ce?
Ce? Nu mai știi ce ți-a zis?
Ba da.
Fii serios, Iván! Vrei să te caute iar băieții lui?
Uite-acolo!
N-am avut dreptate?
- Mă duc să vorbim. - Ce faci?
Iván!
Vreau să discut cu șeful.
Ne ținem după voi, bine?
Dle comisar!
Bună dimineața! Intrați, vă rog. În primul rând, mulțumesc că ați venit.
Tu ești Iván, tu, Yannick.
Sunt comisarul Manuel Roig și conduc această anchetă.
- Scopul ei... - Ce anchetă?
Sigur, habar n-aveți despre ce e vorba...
Nu, chiar nu știm absolut nimic.
- Nu înțelegem de ce ne urmăriți. - Să-ți explic.
Sunteți urmăriți fiindcă suntem convinși că faceți afaceri cu Ocaña și cu Escámez.
Și ce-are?
Nu mă lua de prost! Știi foarte bine cu ce se ocupă.
- Ba nu. - Nu?
Nu știm ce fac.
Noi ne ocupăm de relații publice.
Planificăm petreceri, evenimente... Lucrăm cu mulți oameni.
E mare păcat, Iván.
În genul ăsta de afaceri, trepădușii ca voi ajung la zdup,
iar șefii scapă basma curată.
Dar, în cazul ăsta,
și asta e singura voastră șansă, poate să iasă altfel.
Dacă mă ajutați, vă pot ajuta și eu.
Suntem curieri.
Transportăm genți, dar nu știm ce e în ele.
Nu ne privește.
Să-ți explic. Sunteți implicați în trafic de valută și spălare de bani.
Asta e crimă organizată, pedepsită cu închisoare de la opt la zece ani.
Ați face o treime din sentință.
Îți imaginezi cum e să stai
trei ani într-o celulă?
Ori voi, trepădușii...
ori șefii.
Alegeți voi, că, dacă aleg eu,
ajungeți toți la răcoare.
- Ce vreți? - Ce naiba crezi că vreau?
- Noi cu ce ne alegem? - O a doua șansă. Îți sugerez s-o accepți.
SECȚIE DE POLIȚIE
Nu te mai gândi, bine?
- Ori ei, ori noi. - S-a zis cu noi, Iván.
De ce s-a zis cu noi?
Când îl prind pe nenorocitul de Escámez, afacerea o să fie a noastră.
Când află că noi am fost, trimite băieții.
- N-are de ce să afle. - Nu înțelegi, Iván?
Dacă îl saltă și pe noi, nu, ce-o să zică?
Baftă, partenere!
Hai, dă-mi o îmbrățișare!
Baftă și ție!
Ai grijă de tine.
Singura soluție era să părăsesc țara.
Îmi trebuia doar un pretext.
- Alo? - Leti! Îți plac surprizele?
Le ador.
Ia-ți pașaportul.
E pe bune?
Ești expert, nu?
Iartă-mă. N-am văzut că m-ai sunat. Scuze!
La Paris.
Leticia i-a zis tatălui ei că e cu mine,
că e destul de mare ca să ia decizii singură
și că o să facem turul Europei câteva săptămâni.
Era scuza perfectă să nu mă bănuiască Escámez când îl săltau, dar pe mine, nu.
- S-a enervat rău? - Puțin.
Dar i-am spus că sunt mare și pot să iau singură decizii.
- Pentru mine? - Deschide-o!
Îți place?
Îl ador.
E superb.
Zboruri, hoteluri, cadouri... Alibiul mă costa o avere.
BRUXELLES
Banii zburau.
- Așa! - Da!
Dar ce rost au banii, dacă nu să-i cheltuiești?
Iván?
Ce plăcere să te văd!
La fel.
- Tu trebuie să fii Leticia. - Îmi pare bine!
- Vă stă bine împreună. - Mulțumesc!
Nu-i așa?
Ce face don Francisco?
Cu ale lui, ca de obicei.
Cred că se bucură mult că sunteți împreună.
- Mergem? - Da.
Ce caută aici?
E frumoasă.
Trebuie să fi fost superbă când era tânără.
Încă e, nu?
Ne distram de minune. Trebuia doar să aștept să explodeze totul.
În cele din urmă, comisarul Roig a lansat Operațiunea Malaya.
A dezvăluit corupția de la Urbanism, începând cu primăria Marbella.
Zeci de arestați și bunuri confiscate de sute de milioane.
În cei 12 ani în care au fost în funcție, macaralele au umplut Marbella.
13.000 de locuințe noi pe an, ce, conform opoziției și constructorilor,
nu beneficiau de servicii sau infrastructură suficiente,
ducând astfel la colapsul uneia dintre cele mai importante destinații turistice.
Leti!
Ascultă!
Trebuie să mă întorc la Madrid.
...Juan Antonio Roca, echipă formată din Poliția...
Nu pot să vin cu tine. Știi asta, nu?
Știu.
...de la Madrid strategia de a investiga structura schemei și funcționarea ei.
A fost reținut fostul consilier de Urbanism...
Să fii cuminte, bine?
...Juan Antonio Roca, primărița, Marisol Yagüe,
și viceprimărița, Isabel García Marcos.
Operațiunea Malaya ne face să ne întrebăm cum poate fi creată o așa structură...
Cum Leticia plecase, puteam să reintru în joc.
Era momentul să ridic miza.
E nasol ce s-a întâmplat cu Escámez,
dar stați liniștiți, pot să mă ocup eu de clienții lui.
Îi știu pe toți.
Îi pun bine partea lui și gata.
Cică se poate ocupa de clienții lui Escámez cât e închis.
Pionul vrea să devină rege.
Ce-a zis?
Trebuie să dispărem puțin, până se liniștesc apele.
Cum rămâne cu toți banii care trebuie duși în Elveția?
Economia are ciclurile ei, prietene.
Petrecerea s-a terminat.
Acum ne strângem câștigurile și așteptăm să treacă furtuna.
Zice că vin vremuri grele.
O să se spargă bula.
Europa o să închidă robinetul cât durează criza.
Ce criză? Se construiește ca niciodată. Băncile tot dau credite.
Întocmai!
Trebuie să dispărem o vreme. Ascultă la mine!
Da, trebuia s-o ascult.
Dar mai aveam niște bani și puteam să mă întorc la Madrid,
deci l-am sunat pe Yannick.
Sufletul petrecerii...
Petrecerea a ținut cât au ținut și banii.
Ce naiba cauți în Madrid?
Jigodie!
Mamă...
Iván...
A murit taică-tău.
N-aveam de muncă, bani
sau cocaină
și mă simțeam vinovat că nu-mi luasem adio de la tata.
Avem o singură soluție. Trebuia să mă întorc acasă.
Îmi pare tare rău.
Chiar îmi pare rău.
Te las puțin cu el.
François avea dreptate. Aveau să vină vremuri grele.
Economia spaniolă a intrat în Liga Campionilor a economiei mondiale.
Prima criză financiară majoră a secolului XXI.
Bula imobiliară.
Lehman Brothers și restul.
Circumstanțele nu vor avea un impact semnificativ
asupra evoluției economiei spaniole.
Dar ne-au afectat, la greu.
Cobor la baia iahtului.
Cât îmi fac treaba, mă întreb: „Ce naiba e ăsta?”
- Un tablou de Miró. - Mă lași?
Pe bune!
- Un Miró pe perete. - Ce nebunie!
Ăla lux!
Auzi, dar Pantoja?
Ai cunoscut-o?
Ce e asta?
- E grozavă. Jur! La fel și Julián. - Știam eu!
Ce nebunie! Ar trebui să scrii o carte.
- Poate o s-o scriu. - Să apar în ea!
Așa! Să apărem toți.
Pentru Iván, care s-a întors în cartier.
- Pentru Iván! - Mă bucur să te văd, frate!
- Sergio, împrumută-mi mașina. - Pentru? Unde te duci?
Coincidență? Soarta? Ce mai contează?
Instinctul îmi spunea că există o oportunitate de afaceri acolo.
N-aveam de gând s-o ratez.
BĂCĂNIE
Dacă te mai vedem, îți rupem oasele.
Ai înțeles?
Am înțeles perfect.
Îl cheamă Yao Ming.
Îl știu de când voia un teren din Marbella.
Ce-mi povestești tu acolo e mărunțiș pentru el.
Știi câte magazine chinezești sunt în Madrid?
Mărunțiș!
Yao Ming are o groază de bani murdari, dar nu-i face cu magazinele.
- Atunci cum îi face? - Cu importuri angro.
Ca să plătească taxe vamale mai mici,
declară un preț mult mai mic pentru produsele importate.
Dar care-i faza?
Furnizorilor chinezi trebuie să le plătească prețul real, nu?
Așa că le trimite restul banilor în numerar.
Cum anume?
În stilul clasic.
Îi duc asupra lor, în valize cu fund fals, lipiți de corp,
în jucării, în păpuși...
Uneori e prins câte unul.
Dar e la fel ca la droguri. Cum să-ți explic?
Pentru fiecare om prins, zece reușesc să treacă.
Și nu duc lipsă de chinezi.
Ascultă, Yao Ming
e al dracu' de ambițios, ca noi.
Dacă-i propui un sistem mai bun, sigur o să te asculte.
Te-ai prins?
Mulțumesc mult!
Iván!
Să nu mă uiți.
Trebuie să plătesc școala fetei și ipoteca, bine?
- E ca și rezolvat. - Grozav!
„Bani murdari”, cuvintele magice...
GENEVA
Iván!
Arăți minunat.
Mersi. Și tu.
Șampanie?
Apă.
Pe bune?
Ce mai faci?
Ce-ai făcut în ultimele luni?
Nimic deosebit.
Ce voiai să-mi spui așa important?
Am o propunere.
Chinezii fac enorm de mulți bani murdari în Spania.
- Îl trimit în China prin curieri. - Iván...
Lucrurile s-au schimbat.
Nu mai e ușor să duci bani în Elveția. Sunt multe controale.
În plus, din cauza crizei, banii merg în direcția opusă acum.
Clienții noștri au nevoie de bani. Trebuie să-i aducem înapoi în Spania.
Am o soluție.
Anne trebuia să aducă bani din Elveția în Spania.
Yao Ming trebuia să-i scoată din țară.
Problema e că clienții noștri au banii blocați în Elveția.
Planul e să transferăm banii în China, în conturile dv.,
iar dv. ne dați numerar aici.
Și noi aveam să primim renumitul comision de 3%.
De unde știu că nu-i păstrați?
Spuneți-mi numărul de cont.
Spune-i-l!
De început, e bine 3.000.000?
Trei.
INFORMAȚII TRANSFER
TRANSFERUL SE PROCESEAZĂ...
TRANSFER DE 3.000.000 DE EURO
O afacere bună.
Madame...
Tinere...
Yannick! Cum merge, frate? Ce mai faci?
Nu, ascultă!
Mi-a venit o idee dată naibii.
Da.
Mi-ar prinde bine un partener.
Te bagi?
Bine.
- Bună seara! - Bună seara!
Mulțumesc, domnule!
Viața poate fi minunată.
Dar mereu e unul care vrea să ți-o tragă.
Ce surpriză!
Paco!
- Ce mai faci? - Foarte bine.
De fapt, sărbătorim scoaterea cazului de pe rol.
Înțeleg.
Voi ce mai faceți?
- Am auzit că faceți afaceri cu chinezii. - Veștile circulă repede.
Da... Să aveți grijă. Chinezii nu sunt de încredere.
Deși, în zilele noastre, cine mai e de încredere?
Șase luni după gratii, un an și jumătate pe cauțiune...
- Nu m-ați vizitat, nu m-ați sunat. - Paco!
A trebuit să dispărem.
Mda... Și eu aș fi făcut la fel.
Dar e ceva ce n-aș fi făcut.
N-aș fi turnat.
- Iván! - Jigodie!
- Calmează-te! - Iván!
Vezi?
A ieșit la suprafață golanul din el.
- Plecăm. - Bine.
Dar Escámez nu era singurul care voia să mi-o tragă.
Mi-a tras-o cu adevărat un tip pe care îl văzusem o singură dată.
Falciani, IT-istul care lucra pentru Stoffel.
Bine!
Nu mi-a lăsat niciun document?
Bună! Ce se întâmplă?
Fir-ar al dracu'! Uite!
„LISTA LUI FALCIANI”, FRAUDĂ MASIVĂ
Ce e asta?
Cine e Falciani?
A făcut publică o listă cu conturi bancare secrete.
Sunt pe ea toți clienții noștri.
Calmează-te. Ai vorbit cu Stoffel?
Stoffel și François au fugit cu toți banii.
O să vină după noi.
Iván!
Trebuie să dispărem.
Mersi!
Să-mi bag...
Coborâți!
- Haideți! - Jos!
Haideți!
Urcați! Haideți!
- Sus! Urcă! - Așa!
Să mergem!
Haideți, mișcați! Pe aici!
Ușurel!
Repejor! Haideți!
Lăsați-o în pace! Stai calmă, Anne.
Stai jos.
Yao?
- Ce naiba? Ce înseamnă asta? - Ne urmărește poliția.
N-avem nicio legătură, jur!
Am informatori în poliție. Vreau să știu ce le-ai spus.
Yao, suntem prieteni! N-am vorbit cu ei. De ce să fi vorbit?
Mai devreme sau mai târziu o să te prindă.
Nu-mi permit să dai din casă.
Nu-mi pasă dacă mă prind, fiindcă n-o să le spun nimic.
Un cuvânt n-o să scot. O să tac ca mormântul.
Sigur, ca mormântul... Ca data trecută?
Ți-am zis, am relații în poliție.
Atunci a fost altceva. Bine? Escámez e o jigodie.
- Doar așa puteam să scap de el. - Și să-ți salvezi pielea.
Acum e rândul meu.
Omorâți-l!
Nu, stai, așteaptă puțin!
Ascultă, Yao!
Ce-o să faci cu banii?
Poliția o să percheziționeze tot. Trebuie să-ți scoți banii din Spania acum.
- Elveția nu mai e o variantă. - Știu, dar sunt și alte căi.
Ascultă.
Plec eu cu banii din țară.
Așa nu trebuie să stai cu grija lor sau să te temi că o să fiu reținut.
Sunt la mila ta.
Bine. Să aud. Mai spune-mi.
Provocările mari
cer soluții pe măsură.
Ești sigur?
Doar așa pot să scot banii lui Yao și totodată să dispar din țară.
În plus, știi cât înseamnă 3% din 1,55 de miliarde?
Da.
46,5 milioane.
Ne ajung să ne pensionăm.
Oamenii ca noi nu se pensionează.
Știu.
Dar ne-ar prinde bine o vacanță.
Iván Márquez! Am mandat internațional emis de autoritățile spaniole.
Ești arestat!
S-a terminat petrecerea.
Vreau avocat.
Desigur. E dreptul tău prevăzut de lege.
În acest punct al jocului, precis ai un avocat pe cinste.
Cel mai bun.
O să fii condamnat la...
circa 20 de ani.
La 15, dacă avocatul tău chiar e cel mai bun.
Să facem o înțelegere!
După gratii să-ți amintești că ai avut ocazia să faci o înțelegere.
- Acum e imposibil. - Bine.
Un milion de euro.
Un milion în numerar.
Chiar poți să-mi dai atâta în numerar?
Normal.
O să puteți să vă cumpărați casă și mașină nouă
și să vă trimiteți copiii la studii în afară.
Haideți, dle comisar! Sunt mulți bani.
N-o să fiu niciodată ca voi.
Nu-mi trebuie atâta lăcomie.
Nu-mi trebuie atâtea ca să fiu câtuși de puțin fericit.
- Vorbiți ca tata. - Tatăl tău e un om cinstit.
- Să-i spui că am zis asta. - A murit.
La 60 de ani.
Sărac lipit pământului și vorbind prostii, ca dv.
Dacă ar fi avut bani, viața lui ar fi fost altfel.
A dv. încă poate fi.
N-o să știm niciodată.
Poate câștig la loterie... Dar nu cumpăr bilete.
O să scap în 48 de ore.
Apropo de înțelegeri, cum crezi că am aflat despre Hong Kong?
Cu cine ați vorbit?
Cu Escámez, nu?
Sau cu chinezii. Cu cine?
I-am oferit iubire sau libertate.
Nu mă mințiți!
Nu e adevărat.
E imposibil.
Nu face fața asta! Și tu ai fi făcut la fel.
TRIBUNAL
Așa e. Și eu aș fi făcut la fel.
Poliția! Culcat!
Până acum, 80 de arestări și 120 de percheziții.
E rezultatul Operațiunii Emperador împotriva unei rețele care, în patru ani,
a reușit să spele până la 1,2 miliarde de euro.
Majoritatea celor implicați sunt cetățeni chinezi.
Sunt și spanioli, printre care patru funcționari publici.
Bună seara! E, poate, cea mai mare operațiune...
Nenorocitul de tata a avut dreptate. Deștepții ca mine ajung la închisoare.
Regreți ceva din ce ai făcut?
Da.
Multe lucruri.
Chestia e că banii sunt ca...
un virus.
Odată ce te infectează, nu mai scapi de el.
Majoritatea banilor erau publici.
Puteam să construim mai multe școli și mai multe spitale.
Puteam angaja asistente și medici... Erau bani publici.
Știu, dar banii corup.
Și bani cu nemiluita înseamnă corupție cu nemiluita.
Toți trebuie să suporte consecințele.
Mulțumesc!
SECTORUL PUBLIC A FOST FRAUDAT CU PESTE 9 MILIARDE DE EURO.
„LISTA LUI FALCIANI” A DEZVĂLUIT
1,8 MILIARDE „NECURATE” ȚINUTE DE SPANIOLI ÎN ELVEȚIA.
ȚARA A NECESITAT SPRIJIN FINANCIAR DE 58 DE MILIARDE DE EURO DE LA UE.
ȘOMAJ ANDALUZIA
DATORIA PUBLICĂ S-A TRIPLAT.
DOUĂ PARTIDE AU GRĂBIT REFORMA CONSTITUȚIEI, PRIORITIZÂND PLATA DATORIEI.
ORGANIZAȚIA NÓOS
Dreptatea e la fel pentru toți.
A CRESCUT NUMĂRUL CHIRIAȘILOR DAȚI AFARĂ.
ÎNCĂ SE MENȚIN TĂIERILE DIN SĂNĂTATE ȘI EDUCAȚIE.
Strângeți din dinți și resemnați-vă.
ECONOMIILE SPANIOLILOR AU SCĂZUT, IAR INEGALITATEA A CRESCUT VERTIGINOS.
CURIERUL SPANIOL
Subtitrarea: Alexandra Țone