Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FILMEN BYGGER PÅ VERKLIGA HÄNDELSER.
MÅNGA KARAKTÄRER ÄR FIKTIVA AV JURIDISKA SKÄL.
LIKHETER MED VERKLIGHETEN ÄR EN TILLFÄLLIGHET.
LIKHETER MED VERKLIGHETEN ÄR EN JÄVLA TILLFÄLLIGHET.
Jag heter Iván Márquez.
Jag föddes i Vallecas och blev 30 för några dagar sen.
Vad gör en man från Vallecas
i en container som fraktas från Spanien till Hongkong
med 1,55 miljarder euro?
1,55 miljarder.
Och min kommission som kurir var 3 %.
Vet du vad 3 % av så jävla mycket pengar blir?
Det var 2010, när mitt liv var på topp.
Livet kan vara underbart.
Men det finns alltid nån som vill krossa en.
KURIREN
God dag.
Tack!
VALLECAS FOTBOLLSPLAN
HÄR BYGGS NYA BOSTÄDER
GRÖNT LJUS FÖR DINA DRÖMMAR - 0,75 % RÄNTA
Argentinare, vars köpkraft sjunker...
Tror du att de här jävlarna kommer att kompensera nån? Va?
Räkna inte med det.
Under tiden...
Hur är läget?
Titta vem som är här.
Det är kungen.
Privatpersoner och småföretag överlevde genom att undvika skatt...
- Hej. Hur har du haft det idag? - Bra.
- Jaså? - Ja, jag tjänade 1 000 pesetas i dricks.
Bra.
- Men du kunde ha tjänat det här också. - Börja inte.
Nya åtgärder...
Din pappa saknar dig.
Självklart måste de stjäla i mataffärer. Förjävligt!
Jag vet.
Men jag har egna planer.
Jag vet. Det är det som sårar honom mest.
En gång i tiden var pappa min hjälte.
Jag minns när jag följde med när han bad om ett lån
för att öppna bröllops- och festlokalen han alltid drömt om.
Det var 1992.
Året då OS hölls i Barcelona och världsutställningen i Sevilla.
Det var ett gott år.
Chorizo och fläsksvål. Husets vin?
Och min pappa utnyttjade det.
Tills de svåra åren kom.
Lågkonjunkturen -93.
En statsskuld på 30 biljoner pesetas. En arbetslöshet på 25 %.
Låt polisen komma, för fan! Sätt på mig handbojor!
Era jävlar! Förbannade skit!
Hans enda alternativ är att avgå.
Titta på honom.
Avgå, herr González.
Bara en massa skurkar. Titta på dem. Allt de gör är att stjäla.
De är tjuvar, för fan. Tjuvar!
De kommer till makten, stjäl, fyller sina fickor och gör det igen.
Vilka jävlar.
Förneka inte landet möjligheten.
- Här är årets affärsplan. - Nu börjas det igen.
Vi köper en förfallen lägenhet.
Vi bygger om den. Vem ska göra det?
- Du och din kusin. - Kom igen.
När den är ombyggd säljer vi den och delar vinsten mellan oss.
- Du är knäpp. - Varför då?
Ja. Du och dina planer.
Har du inte sett hur priserna stiger? Vinsten är garanterad.
- Varifrån får vi pengarna? Berätta. - Bankerna.
- Bara så där. - De lånar ut till vem som helst.
Jag vet inte.
- Jag vill inte få problem. - Nej.
- Hur mycket är 50 euro? - Får jag se?
- Jag lämnar pesetas. Jag har några kvar. - Det blir tio euro var.
Eller 1 660 pesetas.
Vi blir lurade.
2002, året då vi gick från peseta till euro.
Med råge ett av historiens största svindlerier.
Kolla herr Linares. Han är asfull.
Känner du honom?
Han? Han är i parlamentsledamot i Bryssel.
Jag var aldrig smartast i klassen, men ibland får jag idéer.
Jag tar det.
Ge mig nyckeln, grabben. Ge mig den.
- Ska jag ringa efter en taxi? - En taxi?
Jag mår bra. Skynda, jag måste vara i Bryssel nio i morgon.
- Jag kan köra er till flygplatsen. - Flygplatsen? Men...
- Akta. - Jag har inte flugit på 20 år.
Ni kan inte köra så här. Kom igen, upp med er. Så där.
- Ge mig nyckeln. - För 300 euro kör jag er till Bryssel.
Om jag hinner duscha när vi är framme
får du 500.
Avgjort.
BRYSSEL
- Du är sen. - Jag vet. Jag är ledsen.
Vem är det där?
Du är alltid sen. Det här är sista gången, okej?
Kom in!
Varsågod.
- Varför 300? Jag körde hit i 180. - Jag hann ju inte ta nån dusch.
Då så. Sätt dig på bussen och stick härifrån.
Du vet ett sånt där ögonblick som kan förändra livet för alltid?
Det här var mitt.
Han där är värdelös.
Jag vet inte vilka affärer ni sysslar med, men...
Jag skulle göra det bättre.
Han stjäl från er.
Är du säker?
100 %.
Vänta här.
Han har rätt.
Han stjäl från oss.
Du hade rätt.
- Vad heter du? - Iván Márquez.
Vad sysslar du med?
Jag är en bra förare.
Och jag är pålitlig.
Inte som den jäveln.
Vill du tjäna 10 000 euro?
Självklart.
Den där jävla Linares var värdelös.
Och jag är rätt nyfiken.
Och jag älskar pengar.
- God dag. - God dag.
Grattis på födelsedagen.
- Gillar du den? - Jag älskar den.
Hej.
Hejsan.
Hur länge har du jobbat för Anne?
Det här är min första tur.
Carabanchel.
- Vallecas. - Ja, Vallecas.
Min första firma var en kopieringsbutik i Vallecas.
- En kopieringsbutik är inte illa. - Inte om man är smart.
1995 kom en journalist in i butiken. Han hade en dossier att kopiera.
Jag såg innehållet men sa inget.
Den eftermiddagen gick jag till stadsplaneringsrådet
och berättade vad som väntade.
Killen blev häpen.
Han kände mig inte, men jag gav honom information som kunde rädda honom.
Så förtjänade jag hans tillit.
Alla du ser här,
de litar på mig.
För tillit är det viktigaste.
Kan jag lita på dig?
Naturligtvis.
Lyckan gynnar de som är professionella, diskreta och jobbar hårt.
Ni beskrev just mig.
Hästen, hur är han?
Det är ett sto.
10 000 för att köra Bryssel-Madrid, tur och retur.
Århundradets deal.
Men så enkelt går det aldrig.
God kväll. Polis.
Registreringsbevis?
Jag kan inte...
Franska? Holländska?
Engelska?
- Spanska? - Ja, spanska.
- Okej. Registreringsbevis, tack. - Visst.
Är det er bil?
- Nej. Den tillhör en vän. - Öppna bagageluckan.
- Varför då? - Bagageluckan, tack.
- Är de också er väns? - Nej. De är...
Jag har sålt min lägenhet i Madrid
eftersom jag vill starta ett företag här i Bryssel.
Varför har ni dem i kontanter?
Litar ni inte på bankerna?
Har ni inte sett vad som händer i Argentina?
Bankerna behåller folks pengar.
Jag åker nu.
Nu direkt.
Eller ringer Spaniens konsulat.
Kom, vi åker.
Var det allt? Så enkelt? Inte en chans.
De jävlarna testade mig.
Det var då jag insåg att jag hade blivit inblandad i nåt stort.
- De gick lite för långt. - Ja.
Polisen jobbar för vår organisation.
Jag trodde du litade på mig.
Det gör jag nu. Till 100 %.
Och en liten bonus så att du kan köpa nya kläder.
Imagen är viktig.
Vi borde fira.
Merci, Antoine.
Mescal med en mask.
Jag bodde i Mexiko i två år.
Mina föräldrar var diplomater. Jag har rest runt halva mitt liv.
Det är första gången jag lämnar Vallecas.
Det var en magisk kväll.
- Vad sa han? - Inga fler insatser.
Ja!
Allt på 23.
- Är du säker? - Friskt vågat, hälften vunnet.
Seså.
- Tjugotre. - Ja!
Den var jävligt magiskt.
Iván, det här är min make, François.
François Letissier. Son till en diamantsmugglare,
börsmäklare, mellanhand för handel med utländsk valuta
och en skitstövel.
François, det här är Iván. Den unge mannen jag berättade om.
Följ med.
Den dagen blev jag belgisk kurir.
Jag tjänade massor av pengar. Jag körde lyxbilar.
Och jobbet var ärligt talat ganska enkelt.
Francisco Escámez. Hans vänner säger "Paco".
Han gav mig portföljer med pengar som jag tog till Belgien.
Varför Belgien?
För att det är ett paradis för diamantsmuggling.
Och för att det är ett av länderna med flest banktransaktioner i världen.
Och för att det bara finns två inspektörer som övervakar hela landets banksystem.
De simulerade ett diamantköp där för att tvätta pengarna
och skickade dem sen till våra klienters konton i Schweiz.
De svarta pengarna var nu tvättade.
Men var kom alla pengar ifrån?
En.
Paco Escámez var känd som Mr 3 %.
Han var länken mellan den belgiska operationen och de spanska klienterna.
Den jäveln umgicks med affärsmän, bankirer, politiker och byggherrar.
Och alla hade en sak gemensamt.
Några omdisponerade statlig mark och godkände stadsutvecklingsplaner.
Andra beviljade lån med väldigt låga räntor.
Andra byggde bostäder och gallerior på den omdisponerade marken.
Och mellan sig delade de upp vinsterna och provisionerna,
som betalades under bordet för att inte spåras.
Escámez samlade in svarta pengar
och tog 3 % i provision för att skicka dem till Belgien.
Men vem betalade hela kalaset?
DEKLARATION
De vanliga idioterna: skattebetalarna.
Lourdes, skinkan börjar ta slut.
Har du döpt henne än?
Stoet.
Det var en han.
Till kapplöpning?
Det är en hingst.
- Som jag, då. - Visst.
Raring, säg till dem att vi åker om en halvtimme.
Visst.
Våga inte.
- Jobb och diskretion. - Jag menar allvar.
Här.
Ett råd, förresten.
Gå till tandläkaren.
Leendet betyder allt.
Okej.
GENÈVE 2003
Schweizisk punktlighet.
- Vad gör vi här? - Det sker vissa förändringar.
Belgien är inte lika säkert, och vi har vår partner här.
Hur mycket?
Fjorton miljoner.
Oj. Det spanska miraklet.
Det är galet.
Till och med mina vänner lånar för att köpa lägenhet.
Fler nya bostäder ger mer svarta pengar.
Champagne.
- Du är ett kräk, vet du. - Nej då. Ska vi gå?
- Ja, nu går vi. - Men vi går tillsammans.
Varför pratar du så högt?
- Notan, va? - Du vet inte hur dyrt det blir.
Ett osannolikt par.
Det han har i sin portfölj gör allt sannolikt.
- Vi fokuserar på våra affärer. - Jag följer med dig.
Det är 14 miljoner.
Jag vill lära mig.
Perfekt.
- God dag, fru Duprees. - God dag.
Förtjusande, som alltid.
Iván, det här är vår partner, herr Stoffel.
Ska vi gå?
Med hjälp av en it-specialist hade herr Stoffel
skapat ett perfekt system på sitt lokala kontor
för pengatvätt och parallell bokföring.
Euron köper diamanter i Spanien.
De växlas till dollar och förvaras i Schweiz.
Pengarnas källa är förstås okänd. Det är därför vi använder diamanter.
Vi garantera att det inte innebär någon som helst risk.
De här diamanterna är bara små stenar för våra klienter.
Men en stor möjlighet för banken.
På det sättet kunde de göra alla möjliga transaktioner,
och deras chefer och eventuella rättsliga utredningar
skulle inte hitta nånting.
I utbyte mot hans 3 % i provision, förstås.
NY ÖVERFÖRING - 14 000 000 EURO
Nej, mamma. Det går inte.
...från utlandet och Spanien.
Det är mycket på jobbet.
Jag kommer förbi när jag kan. Jag lovar.
Mamma, jag måste gå. Jag älskar dig också. Hej då.
...ett nytt exklusivt bostadsområde
på kommunal mark som för närvarande inte används.
Inget av det här hade varit möjligt utan min frus stöd...
Som sagt, jag var aldrig smartast i klassen,
men jag kommer på många idéer.
Det var som fan.
Jag behövde bara vara lite tålmodig.
- Snälla, sluta. - Okej.
Fortsätter du ställer jag till med en scen.
Hör på.
Jag vill inte höra nåt. Jag vill...
Espresso.
- Ge mig en kyss. - Du är så irriterande.
Va?
- Vad gör du? - Ta det lugnt.
- Du har varit här flera dagar. Vad gör du? - Titta i min ryggsäck.
- Vad då? - I lilla facket.
Tiotusen euro.
Dina om du vill ha dem.
Okej. Vad vill du göra?
Det handlar om affärer.
Jag ska installera kameror i rummet.
Okej, men jag gör det själv. Håll utkik här ute.
Vi pratar sen, okej?
Ta av dig ringen när du är med mig om du inte vill göra mig upprörd.
- Vi pratar på rummet. - Du är omöjlig.
Är ni spanjorer?
Nej, japaner, raring.
Har ni en cigarett? Jag kan inte köpa dem nånstans.
Med det ansiktet är du inte van vid att få ett nej, va?
- Hur många? - En. En räcker.
- Varsågod, snygging. - Tack så mycket.
Ha det bra.
- Det kan du ge dig på, raring. - Okej.
Det stör dig, eller hur?
Jävlar.
Yannick.
Iván.
- Varför kan du spanska så bra? - Jag växte upp i Madrid.
Där ser man. Var?
- Carabanchel. - Jag växte upp i Vallecas.
- Vad tänker du begära för detta? - Jag tänker inte be om pengar.
Eller, det ska jag.
På ett annat sätt.
Behöver du en partner?
Yannick var inte heller den smartaste i klassen.
Men han hade vissa färdigheter.
Han hanterade problem utan att tveka.
Han hade vänner överallt.
Särskilt i Madrids nattliv.
Han talade flera språk. Och han var festens kung.
Festens kung, för fan.
BRYSSEL
Jag vet, mamma. Jag vet, men jag kan inte göra nåt åt det.
Okej.
Jag ska försöka. Puss.
Herregud.
- Mamma insisterar på att jag ska hälsa på. - Ta ledigt så länge du behöver.
- Säkert? Det är bara en vecka. - Det går bra. Familjen är viktig.
Vad tycker du?
- Den klockan säger ingenting bra om dig. - Varför inte?
- Till mig? - Ja.
Klockan och skorna säger allt om en person.
Grattis på födelsedagen.
Jättefin.
Jag hade bättre saker att göra än att besöka mina föräldrar.
God kväll.
God kväll. Herr Ocaña?
- Ja, det är herren där borta. - Okej, tack.
Ursäkta mig, herr Ocaña?
Vi har en present till er.
Här borta, tack.
Okej. Få se vad Muhammed har åt mig.
Inget går upp mot lite franska för att fånga en spansk tölp.
Okej, ungar. Nu ska vi se.
Gör inte era liv svårare. Det här är olagligt. Jag ringer polisen.
- Säkert? - Javisst.
Jag tror inte er fru och dotter vill se det.
Inte era vänner heller.
Vad vill ni ha?
- Information. - Jaså, reportrar.
- Vem jobbar ni för? - Vi är inte reportrar.
Vi flyttar pengar från Spanien till Schweiz.
Och vi vill öppna en filial här i Marbella.
Men vi behöver kontakter.
Okej.
Låt mig förklara hur det här funkar, okej?
Få se. Ingen,
och jag menar ingen, kommer att lämna sina besparingar
i händerna på främlingar.
Men vi förblir inte främlingar länge.
Eftersom du hjälper oss med det.
Marbella.
En by med fiskare och hantverkare fram till 60-talet.
Då kom de utländska turisterna.
Pengar.
Fastighetsutveckling.
Och fler utländska turister, mer pengar och mer fastighetsutveckling.
Sen kom jetsetet.
Och sen
kom han.
Det är allt jag har. Och jag spenderar aldrig pengar.
Andra betalar när jag går ut och äter.
Den där fete mannen är stadsplaneringsrådet.
Den magre är sjukvårdsrådet.
Den långe är fastighetsutvecklare. Han kallas "Omättlige pitten".
Fattar ni?
Vad händer med videon nu, Iván?
Presentera mig först.
För dem alla.
Följ med mig.
Mina herrar, här är min brorson Iván och hans kompanjon Yannick.
Han är bra på siffror.
Han brukade klå oss alla i Monopol. Den jäveln.
Tja...
Jag var inte medveten om det då.
Men den festen övervakades av mina framtida vänner på UDEF,
ekobrottsmyndigheten.
Den där grabben, Lucía?
Vem är han?
Ingen aning. Jag ska kolla upp det.
Det var då kommissarie Roig först fick nys om mig.
Vi erbjuder diskretion, professionalism,
och säkerhet.
Och viktigast av allt: omedelbar tillgång till pengarna.
Det låter toppen.
Men vi har jobbat med Escámez länge.
Det har inte varit några problem. Och du, tja...
Vi känner inte dig.
Naturligtvis.
Ni känner förstås inte honom.
Det är sant. Ingen känner den här killen.
Därför tror jag Iváns erbjudande är säkrare.
Diskretion och försiktighet är inte Escámez starka sidor längre, tycker jag.
Men allvarligt talat.
Kom igen. Han är min brorson, och han är pålitlig.
Jag skulle satsa mitt liv på honom. Och mina pengar också.
Hör på, mitt herrskap.
Jag behöver nån som ger mig säkerhet, för jag tar en risk.
Jag tar en stor risk.
Och vi vill alla ha en del av kakan.
"Ocaña, omdisponera marken." "Visst."
"Ocaña, stadsplaneringen." "Okej."
"Ocaña, en golfbana." För fan.
Kom igen, för fan.
Allt ni vill. Jag har aldrig haft invändningar.
Men vi gör det på mitt sätt.
Med mitt folk, mitt team, min familj.
Tillgång på mindre än 24 timmar.
Vad mer kan man begära? Det går bra för oss.
Det går jävligt bra.
Och det kan gå bättre. Men då krävs det tillit. Det krävs tillit.
GENÈVE
Det är en guldgruva.
Escámez, då? Han gillar inte att du stjäl hans klienter.
Oroa dig inte för Escámez. Det finns pengar åt alla.
Och vi ska inte besvära hans klienter. Jag lovar.
Du lär dig snabbt.
Jag har den bästa läraren.
- Ska du redan gå? - Ja.
François väntar på mig. Jul med familjen.
Gå inte.
Stanna hos mig.
Spelar du alltid så högt?
Jag vill ha allt.
Jag är ledsen.
Jag måste gå.
Den här är till dig.
Och den här är också till dig.
Den här är till pappa.
Vad är det du jobbar med?
Jag jobbar med lite folk i Bryssel.
Import och export.
Vad importerar ni?
Vi har en klientportfölj.
Vi hanterar finansiella produkter. Vi flyttar pengar.
Har du blivit som politikerna på tv?
- Du pratar mycket men säger inget. - Det går bra för mig.
Har du sett Porschen där ute? Och titta på min klocka.
Jag vet inte vad du håller på med.
Men lättförtjänta pengar...
- Tro mig, de ger bara problem. - Du har fel, pappa.
- Pengar löser alla ens problem. - Vem tror du att du är?
Dristiga stiftar och bryter mot lagar. Dumdristiga hamnar i fängelse.
Jag hamnar hellre bakom galler
än slutar som du.
Som bara klagar och svär åt tv:n.
Visa mig respekt!
Jag har aldrig stulit. Alltid varit hederlig.
Och vad har du fått för det?!
- Jag kan åtminstone sova gott om natten. - Jag är inte intresserad av sömn.
Jag lever hellre mitt liv.
- Du kommer att ångra det en dag. - Det räcker.
Jag blir så förbannad!
Det är jättefint. Tack så mycket.
- Jaha, ja. Titta vem som är här. - Läget?
- Vad är grejen med bilen? - Du vet...
- Hur är det? - Läget, Iván?
Eller är det don Iván?
- Vilken förändring. - Vad har ni för er då?
- Kvar i grannskapet, som alltid. - I fastighetsbranschen.
Vi tar lån, köper gamla lägenheter, renoverar dem och säljer dem dyrt.
Bra gjort. Ni följde mitt råd. Bra.
Är den din?
Vad står det?
EL HUESO BYGGFIRMA
Det är toppen, kompis.
Goda tider.
Byggen var lösningen på alla problem. Och alla verkade förtjusta.
Inte ens Spaniens värsta terrorattack någonsin
eller regeringsbytet förändrade något.
Jag lovar er att makten inte kommer att förändra mig.
Svarta pengar fortsatte att strömma in.
Han heter Iván Márquez.
Han är från Vallecas i Madrid och jobbade som bilparkerare på en golfklubb.
Brottsregister?
Han är aldrig dömd för nåt.
Vad gör en bilparkerare här?
Han verkar ha fått Ocañas tillåtelse att göra affärer i området.
Han är alltid med marockanen.
Det finns alltid bilparkerare som vill tjäna lätta pengar.
Vi erbjuder diskretion,
säkerhet
och viktigast av allt: omedelbar tillgång.
Vilken summa som helst inom 24 timmar.
Era identiteter skyddas.
Chechu, läget? Hur är det?
Och även era pengar.
Det är ett fåtal platser kvar. Tänk på det.
...läget är kritiskt.
Vi får diskutera det.
- Vad gör du här? - Vad gör du här?
Tja, här är jag.
Du ser annorlunda ut.
Tack. Du är lika förtjusande som alltid.
Pappa sa att det går bra för dig.
Ja. Jag har börjat köra mitt eget race, och det går bra.
- Han spelar i Hércules, va? - Han skrev på för Real Madrid.
Du föredrar högsta ligan.
Jag är bara kräsen.
- Jag spelar i högsta ligan nu. - Jag märker det.
Hej, Iván.
Det var länge sen.
- Hur är det? - Det är bra.
Du har äntligen fixat tänderna. Bra.
Francisco, jag kan förklara.
Ingen fara, det finns inget att förklara. Det är enkelt.
Jag förlorar pengarna som ni tjänar.
Jag förstår tillgång och efterfrågan, men jag gillar inte konkurrens.
Du har pratat med mina klienter. Nu får du ta konsekvenserna.
Är allt okej?
Jadå. Nu går vi.
Glöm det, Iván.
Den tjejen ger bara problem. Du behöver en förortsbrud.
Förorten suger. Det enda som är bra med att växa upp där...
- Är att veta när man ska dra. - Exakt.
- Vad ser du egentligen hos rikemanstjejen? - Allt.
Ja. Och man vill alltid ha det man inte kan få.
Idiot.
Vad i helvete gör du?
Vad är det? Hallå!
Hallå!
Okej, lugna...
Var smarta. Lämna Marbella.
- Är du okej? - Är du?
Lugn. Kom.
Vi hade tagit oss vatten över huvudet.
Så vi måste ändra vår strategi.
Jag får erkänna att ni har stake.
Hur är det med skadorna?
- Bättre. - Något brutet?
- Det är spelets regler. - Vi vet.
Vad är det som är oklart för er, då?
Vi lämnar inte Marbella.
Men hör på, don Francisco. Costa del Sol är paradiset, för fan.
Det vet alla.
Och ingen kommer in i paradiset utan Sankte Pers tillåtelse.
- Fortsätt. - Vi låter bli dina klienter.
- De är dina. - Okej, fortsätt.
Vad gäller våra egna klienter ger vi dig 10 %.
- 30 %. - 20.
30 de första två åren och 20 % efter det.
Avgjort.
Sankte Per styr paradiset.
Bra spelat, grabben.
En sak till.
Håll dig borta från min dotter.
Livet kan vara underbart.
Nu kör vi igen.
Och igen.
Glöm det. Han får inte ens upp den.
Vad gör du här?
Vi måste prata.
Ursäkta röran.
Vi hade lite fest igår.
Vad är det?
Jag kan inte säga åt dig vad du ska göra.
Men du borde sakta ner lite.
Allt det här börjar påverka våra affärer.
Börja inte, Anne!
Jag drar in mer pengar än alla andra! Ni borde vara tacksamma.
Inte ge mig skit.
- Förlåt. Jag ber om ursäkt. - Iván...
Pengar är det bästa som finns, men de kan också vara farliga.
Vad ska jag göra, då?
Börja spara? Köpa hus? Skaffa flickvän?
François har fått ett tips.
Det pågår en utredning.
Polisen är ute efter Escámez.
Men vi som är nära honom kan få problem.
Helvete.
Vi måste ta hand om våra affärer, Iván.
Tack för varningen.
Ska du redan gå?
Jag måste gå.
Stanna ett tag.
Sköt om dig.
Fan. Var är de jävla mikrofonerna?
Fan också.
Du bryter snart nacken.
- Den grå bilen följer efter oss. - Vilken bil?
Vänd dig inte om.
Jag säger ju att den jäveln följer efter oss.
- Du är paranoid. - Nej.
Jo, det är du. Iván, vi är inbjudna till årets fest.
Med gräddan. Ta det lugnt, Iván. Okej?
Okej.
Festen på marknaden var årets största händelse.
Det kostade en förmögenhet.
Men varför inte spendera mer skattepengar för att sätta Costa del Sol på kartan?
- Vi borde träffas i veckan, Iván. - Absolut.
Iván, kom. Låt mig presentera dig. Hej, Yannick.
Låt mig presentera dig för Carmen, Málagas vice borgmästare.
Manolo, från miljödepartementet och Antonio från industridepartementet.
Och här är hans fru.
- Joana. - Joana.
Här är min grabb.
Oj. Det verkar som att ödet för oss samman?
- Du slutar aldrig. - Vi borde bli vän med djävulen själv.
- Tycker du det? - Ja, om han har pengar.
När ska vi gå ut?
- Pappa skulle döda mig. - Aldrig. Han avgudar dig.
Sant. Han skulle döda dig.
Det tror jag inte. Han tjänar en förmögenhet tack vare mig.
Ge mig din hand.
Ring mig nån gång och bjud ut mig på middag på nåt speciellt ställe.
Det börjar ljusna.
- Hennes pappa då? - Vad då?
- Minns du inte vad han sa? - Jodå.
- Du måste skämta. Vill du få besök igen? - Titta vem som är där.
Jag hade rätt, va?
- Jag ska prata med dem. - Va?
Iván.
Jag vill träffa er chef.
Vi följer efter er.
- Kommissarien. - God morgon. Kom in.
Först och främst, tack för ert samarbete. Du är Iván, du är Yannick.
Jag är kommissarie Manuel Roig, utredningsansvarig.
- Syftet med... - Va? Vilken utredning?
- Just ja, ni vet inte vad det handlar om. - Nej, det gör vi inte. Vi vet ingenting.
- Vi vet inte varför vi skuggas. - Jag ska förklara.
Vi skuggar er eftersom vi är rätt säkra på
att ni har samröre med Ocaña och Escámez.
Vad gör det?
Du förolämpar min intelligens. Du vet mycket väl vad de håller på med.
- Nej. - Inte?
Nej, vi vet inte vad de gör.
Vi jobbar med pr.
Vi planerar fester, evenemang... Vi jobbar med många människor.
Så synd, Iván.
Det är synd, för i den här branschen hamnar spelbrickor som du i fängelse
medan bossarna kommer undan.
I det här fallet,
och det här är er enda chans, kan det bli annorlunda.
Om ni hjälper mig kan jag hjälpa er.
Vi är kurirer.
Vi kör väskor men vet inget om innehållet. Det angår inte oss.
Hör på. Ni är kurirer i en valutahandels- och pengatvättsverksamhet.
Det är en kriminell organisation,
vilket bestraffas med åtta till tio års fängelse.
Ni skulle avtjäna en tredjedel av straffet.
Kan ni föreställa er hur det är
att tillbringa tre år i en cell?
Det blir antingen ni, spelbrickorna...
...eller bossarna.
Bestäm, ni. För om jag gör det
åker ni alla i fängelse.
- Vad vill du? - Vad fan tror du att jag vill?
Och vad får vi?
En andra chans. Jag föreslår att ni tar den.
POLISSTATION
Tänk inte mer på det, okej?
- Det var antingen de eller vi. - Vi är körda.
Säg mig, varför är vi körda?
Fattar du inte? När de tar Escámez blir affärerna våra.
Han skickar sina underhuggare efter oss.
- Han behöver inte få veta det. - Fattar du inte?
Vad tänker han när han grips men inte vi?
Lycka till, partner.
Ge mig en kram, för fan.
Lycka till, du också. Sköt om dig.
Den enda lösningen var att lämna landet.
Jag behövde bara en bra ursäkt.
- Hallå? - Leti, gillar du överraskningar?
Jag älskar dem.
Ta ditt pass.
Wow.
Är det på riktigt?
Så du är expert?
PARIS
Okej, förlåt. Jag såg inte att du hade ringt.
I Paris.
Leticia sa till sin far att hon var med mig.
Hon sa att hon var gammal nog att fatta egna beslut
och att vi skulle resa runt i Europa ett tag.
En perfekt ursäkt för att undgå misstankar när Escámez blev gripen och inte jag.
- Blev han väldigt arg? - Lite.
Men jag sa att jag var gammal nog att fatta egna beslut.
- Till mig? - Öppna.
Gillar du den?
Jag älskar den.
Den är jättefin.
Flyg, hotell, presenter... Det alibit kostade mig en förmögenhet.
BRYSSEL
Pengarna rann i väg.
- Kom igen! - Ja!
Men vad fan? Pengar är ju till för att spenderas.
Iván?
Så roligt att se dig.
- Roligt att se dig med. - Du måste vara Leticia.
Roligt att träffas.
- Ni är ett fint par. - Tack.
Eller hur?
- Hur är det med don Francisco? - Fullt upp, som alltid.
Han måste vara så glad. Över ert förhållande, menar jag.
- Ska vi gå? - Ja.
Vad gör han här?
Hon är snygg.
Hon var nog riktigt vacker som ung.
Det är hon fortfarande.
Vi hade det toppen.
Jag behövde bara vänta på att det skulle smälla.
Till sist inledde kommissarie Roig Operation Malaya
som avslöjade stadsplaneringskorruption med början i Marbellas stadsfullmäktige.
Ett tiotal greps. Tillgångar för hundratals miljoner beslagtogs.
Under deras 12 år på posterna tronade byggkranar upp sig över Marbella.
13 000 nya bostadsprojekt per år som, enligt oppositionen och företagare,
inte stöttats tillräckligt av tjänster och infrastruktur, vilket orsakat kollaps
på en av Spaniens viktigaste turistdestinationer.
Leti.
Du.
Jag måste tillbaka till Madrid.
...Juan Antonio Roca, ekobrottsmyndighetens team...
Jag kan inte följa med. Det vet du, va?
Jag vet.
...strategin att utreda
både operationens struktur och genomförande.
Bland de gripna finns den förre rådgivaren...
Sköt dig, nu.
...Juan Antonio Roca, borgmästaren Marisol Yagüe,
och vice borgmästaren Isabel García Marcos.
Operation Malaya väcker en mängd frågor om hur en sån struktur kan byggas upp...
När Leticia hade åkt hem kunde jag sätta igång igen.
Det var dags att höja insatsen.
Det som hänt Escámez är förjävligt,
men det är okej, för jag kan ta hand om hans klienter.
Jag känner alla.
Och jag sparar hans andel åt honom.
Han kan ta hand om Escámez klienter när han sitter inne.
Bonden vill bli kung.
Vad sa han?
Vi måste försvinna ett tag. Tills allt lugnar sig.
Och alla pengar som måste levereras i Schweiz, då?
Ekonomin går i cykler, min vän.
Festen är över.
Nu måste vi samla in intäkterna och vänta på stormen drar förbi.
Han säger att svåra tider väntar. Iván, bubblan är på väg att spricka.
Europa stryper flödet så länge krisen varar.
Vadå för kris?
Det byggs mer än nånsin. Bankerna lånar ut massor.
Exakt.
Vi måste försvinna ett tag. Lita på mig.
Ja, jag borde ha lyssnat på henne.
Men jag hade pengar kvar och kunde åka tillbaka till Madrid.
Så jag ringde Yannick.
Festens kung.
Och festen varade så länge det fanns pengar kvar.
Vad fan gör du i Madrid?
Jävla kräk.
Mamma.
Iván, din pappa har gått bort.
Utan jobb, pengar
och kokain.
Och med skuldkänslor för att jag inte var där när pappa dog.
Det fanns bara en lösning: Att åka hem.
Jag är så ledsen, mamma.
Jag är så ledsen.
Jag ska ge dig lite tid med honom.
François hade rätt. Svåra tider väntade.
Under mandatperioden har Spaniens ekonomi
nått världsekonomins högsta liga.
Den första stora finanskrisen på 2000-talet.
Fastighetsbubblan.
Lehman Brothers och så.
Omständigheterna kommer inte att ha nån nämnvärd inverkan
på den spanska ekonomins utveckling.
Men de hade en inverkan. En stor sådan.
Jag går till yachtens toalett.
Medan jag pissar tänker jag: "Vad är det här?"
En jävla Miró.
- Nej. - Skämtar du?
- På riktigt. En jävla Miró på väggen. - Galet.
Det är klass.
Pantoja då?
Träffade du henne?
Vad är det?
- Pantoja är toppen. Julián också. - Jag visste det.
Det är ju galet. Du borde skriva en bok.
- Kanske det. - Jag borde vara med.
Just det. Alla vi.
Skål för Iván, som är tillbaka i grannskapet.
- Skål för Iván. - Det är så roligt att se dig.
- Sergio, får jag låna din bil? - Vart ska du?
Slumpen? Ödet? Vem bryr sig?
Mina instinkter sa att det fanns en affärsmöjlighet där.
Jag tänkte inte gå miste om den.
Om vi ser dig igen bryter vi benen på dig. Fattar du?
Jag fattade precis.
Han heter Yao Ming.
Vi möttes när han ville köpa mark i Marbella.
Men det du berättar om är småpotatis för Yao.
Alla kinesiska butiker i Madrid, då?
Det är inget. Småpotatis.
Yao Ming hanterar mycket svarta pengar, men det mesta kommer inte från dem.
- Var får han tag på dem? - Grossistimport.
För att betala lägre tullavgifter deklarerar de mycket lägre pris
än det faktiska värdet på de importerade varorna.
Vad är grejen, då?
Han måste ju ändå betala sina kinesiska leverantörer det riktiga priset.
Så han måste skicka resten av pengarna i kontanter.
Hur gör de det?
På gammaldags vis.
De har dem på sig, i resväskor med dubbla bottnar,
fästa på kroppen,
inuti leksaker, dockor...
Ibland åker nån fast.
Men det är som med droger. Hur ska jag säga?
För varje de tar fast tar sig tio igenom. Och det är ingen brist på kineser.
Du, Yao Ming
är jävligt ambitiös. Som oss.
Om du föreslår ett bättre system lyssnar han säkert.
Fattar du?
- Tack så mycket. - Iván, glöm inte bort mig.
Jag måste betala min dotters skolavgift och betala av mitt lån.
- Jag ordnar det. - Toppen.
"Svarta pengar." De magiska orden.
GENÈVE
Iván.
Du ser fantastisk ut.
Tack. Du också.
Champagne?
Vatten.
Allvarligt?
Hur är det? Vad har du gjort de senaste månaderna?
Inget särskilt.
Vad är det viktiga du vill berätta för mig?
Jag har ett förslag.
Kineserna hanterar en enorm mängd svarta pengar i Spanien.
- De skickar dem till Kina med kurirer. - Iván.
Saker och ting har förändrats.
Det är svårare att föra in pengar i Schweiz.
Det är väldigt kontrollerat. Och på grund av krisen
flödar pengarna i motsatt riktning nu.
Våra klienter behöver kontanter, och vi måste få dem till Spanien.
Jag har en lösning.
Anne behövde få pengar från Schweiz in i Spanien,
och Yao Ming behövde få ut dem.
Saken är den att våra klienter har alla sina pengar i Schweiz.
Så tanken är att överföra pengarna till era konton i Kina,
och ni ger oss kontanter här.
Och vi skulle få vår berömda provision på 3 %.
Ni kanske behåller mina pengar.
Ge mig ert kontonummer.
Säg det.
Är tre miljoner euro en bra början?
Tre.
ÖVERFÖRINGEN BEHANDLAS...
3 000 000 EURO HAR MOTTAGITS
En bra affär.
- Frun. - Unge man.
Yannick. Hur är läget, kompis?
Nej, hör på.
Jag har en jäkligt bra affärsplan.
Ja.
Jag behöver en partner. Är du med?
Okej.
- God kväll. - God kväll.
Tack.
Livet kan vara underbart.
Men det finns alltid nån som vill krossa en.
Vilken överraskning.
Paco.
- Hur är det? - Bra. Väldigt bra.
Vi firar faktiskt att domaren ogillade åtalet.
- Jag förstår. - Med er, då?
- Jag hörde att ni jobbar med kineserna. - Nyheterna sprids visst snabbt.
Ja. Var försiktiga. Kineserna är inte att lita på.
Men vem kan man egentligen lita på nuförtiden?
Sex månader i fängelse, ett och ett halvt års skyddstillsyn.
- Du besökte mig aldrig, ringde aldrig... - Paco.
Vi var tvungna att försvinna.
Visst. Jag hade gjort samma sak.
Men en sak hade jag aldrig gjort.
Jag hade aldrig tjallat.
- Iván. - Skitstövel.
- Lugn. - Iván.
Ser du?
Förortsgrabben i honom kommer fram.
- Vi går. - Ja.
Men Escámez var inte den enda som ville krossa mig.
Den som verkligen sabbade för mig var nån jag bara sett en gång.
Falciani, it-killen som jobbade för Stoffel.
Okej!
Lämnade han några dokument?
Du. Vad är det?
Den jäveln! Titta!
"FALCIANI-LISTAN", ETT ENORMT BEDRÄGERI
Vad är det här? Vem är Falciani?
Han läckte en lista med hemliga bankkonton.
Alla våra klienter är med på den.
- Lugna dig. Har du pratat med Stoffel? - Stoffel och François flydde med pengarna.
De sätter efter oss.
Iván.
Vi måste försvinna.
Tack.
För helvete.
Ut. Kom igen.
- Kom igen. - Ut!
Kom igen.
Nu går vi. Hoppa in. Kom igen.
- In med dig. Hoppa in. - Okej.
Nu åker vi!
Kom igen. Hitåt.
- Lugn. - Snabba på. Kom igen.
Låt henne vara. Ingen fara, Anne?
Sätt dig.
Yao.
- Vad fan? Vad är det här? - Polisen är ute efter oss.
Vi har inget med det att göra.
Jag har kontakter inom polisen. Jag vill veta vad du har sagt.
Yao, vi är vänner. Jag har inte pratat med dem. Varför skulle jag det?
Problemet är att de kommer att ta dig.
Jag kan inte låta dig berätta vad du vet.
Jag struntar i om de tar mig, för jag kommer inte att berätta nåt.
Jag säger inte ett ord. Jag ska tiga som muren.
Visst, som muren. Som förra gången?
- Jag har kontakter inom polisen, som sagt. - Det var en annan sak.
Escámez är en riktig skit. Det var enda sättet att bli av med honom.
Och rädda ditt eget skinn. Nu måste jag rädda mitt.
Döda honom!
Nej, vänta! Vänta ett ögonblick, okej? Hör på, Yao.
Vad gör du med dina pengar?
Polisen kommer att genomsöka allt. Du måste få ut pengarna från Spanien nu.
- Schweiz är inget alternativ längre. - Jag vet, men det finns andra sätt.
Hör på...
Jag lämnar landet med pengarna.
Då behöver du inte oroa dig för pengarna eller att jag åker fast.
- Jag är utlämnad åt dig. - Nåväl. Få höra, berätta mer.
Stora problem
kräver stora lösningar.
Är du säker?
Det är enda sättet att få ut Yaos pengar och försvinna från landet.
Dessutom, vet du hur mycket 3 % av 1,55 miljarder är?
Det gör jag.
Det är 46,5 miljoner.
Det räcker för att dra sig tillbaka.
Såna som vi drar sig inte tillbaka.
Jag vet.
Men vi skulle behöva lite semester.
Iván Márquez!
Här är en internationell häktningsorder utfärdad av Spanien. Du är anhållen!
Och festen var över.
- Jag vill ha en advokat. - Självklart. Det har du rätt till.
Och i det här läget måste du ha en förbaskat bra advokat.
Den bästa.
Du kommer att bli dömd till ungefär 20 år.
Med den allra bästa advokaten får du runt 15.
Vi gör en deal.
När du sitter i fängelse
kan du minnas att du hade chansen att göra en deal.
- Det blir ingen deal. - Okej.
En miljon euro.
En miljon i kontanter.
Kan du lova den summan i kontanter?
Självklart. Ni kan köpa ett hus.
Och en ny bil.
Och låta barnen studera utomlands.
Kom igen, kommissarien, det är mycket pengar.
Jag kommer aldrig att bli en av er. Jag behöver inte den girigheten.
Jag behöver inte särskilt mycket för att bli lite lycklig.
- Ni låter som min far. - Han är en hederlig person.
- Säg det åt honom. - Han är död.
Han dog när han var 60.
Han var utfattig och snackade strunt, som ni.
Hade han haft pengar skulle hans liv ha blivit annorlunda.
Ert kan fortfarande ändras.
Det får vi aldrig veta.
Kanske med en lottovinst, men jag spelar inte.
Jag är ute om 48 timmar.
På tal om avtal, hur tror du att vi fick reda på Hong Kong?
Vem pratade ni med?
Escámez, va?
Eller kineserna. Vem var det?
Vi erbjöd kärlek eller frihet.
Ljug inte för mig.
Det är inte sant.
Det är omöjligt.
Se inte ut så där. Du hade gjort samma sak.
DOMSTOL
Det är sant. Jag hade gjort samma sak.
Polis! Ner på golvet!
80 gripanden och 120 husrannsakningar har gjorts
hittills i Operation Emperador mot ett nätverk
som på bara fyra år lyckades tvätta upp till 1,2 miljarder euro.
De flesta av de inblandade är kinesiska medborgare.
Några är spanjorer, däribland fyra offentliga tjänstemän.
Det är nog den största operationen...
Pappa hade rätt trots allt, den jäveln. Dumdristiga personer hamnar i fängelse.
Ångrar du nåt du har gjort?
Ja.
Ja, många saker.
Grejen är den att pengar är
som ett virus.
När man infekterats blir man inte av med det.
Det mesta var offentliga medel
som kunde ha gått till att bygga fler skolor och sjukhus
eller anställa vårdpersonal. De var skattebetalarnas.
Jag vet, men pengar korrumperar folk.
Och mycket pengar korrumperar en rejält.
Var och en måste ta sitt eget ansvar.
Tack.
BEDRÄGERIER I OFFENTLIG SEKTOR ÖVERSTEG NIO MILJARDER EURO
"FALCIANI-LISTAN" AVSLÖJADE 1,8 MILJARDER "SKUMMA" EURO
SOM TILLHÖR SPANJORER I SCHWEIZ
LANDET BEHÖVDE ETT RÄDDNINGSPAKET PÅ 58 MILJARDER EURO FRÅN EU
ERE ANDALUSIEN
STATSSKULDEN TREDUBBLADES
PSOE OCH PP GENOMDREV EN REFORM SOM PRIORITERAR BETALNINGEN AV SKULDEN
Rättvisan gäller alla.
VRÄKNINGARNA ÖKADE
NEDSKÄRNINGAR I SJUKVÅRD OCH SKOLA BESTÅR ÄN IDAG
Bit ihop och härda ut.
VÄRDET PÅ SPANJORERNAS BESPARINGAR SJÖNK OCH OJÄMLIKHETEN ÖKADE
KURIREN
Undertexter: Susanne Sparv