Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Gerai, laikas užkrimsti. Pažiūrėkim. Atidarom programėlę.
UŽSISAKYTI DABAR
Pasiimsiu dvigubą pepperoni picą...
- ĮDĖTI Į KREPŠELĮ - ...duonos lazdelių
ir lazanijos. Taip.
Naujas patiekalas? Chalapos paprikų duonos lazdelės.
Gal ir nieko įmaišyti kažką iš salotų.
- Noriu deserto? - DESERTŲ MENIU
Paišdykausiu, irisinis pudingas.
Irisinis pudingas
Gerai, pridėsiu penkis.
Pristatymas?
1 VAL.–30 MIN.–DABAR
Kas per klausimas. Dabar.
JŪSŲ MAISTAS
- JAU PAKELIUI! - Gerai,
iki pusryčių turėtų užtekti.
Pala, ar jūs per anksti, ar aš vėluoju?
Nesvarbu. Šiandien paruošiau jums staigmenėlę.
Ne, staigmena ne tau.
Gerai.
Žodžiu, apie staigmeną.
Galiu pasakyti tik tiek, kad tikrai nenusivilsite.
Tai istorija apie mane, kurios dar nieks negirdėjo,
su kai kuo iš mano gyvenimo, ko dar nepažįstate.
Nežinau kaip jūs, bet aš užsikabinau.
Taip, pristatymas dronu.
Sveiki atvykę į ateitį.
Tam, kad viską suprastumėte,
turėsime grįžti į pradžią.
Nenorim sugadinti sūrio skonio.
Kaip ir visos geros istorijos, ši prasidėjo...
tamsią ir audringą naktį.
Palauk čia, Jaunėli. Tuoj grįšiu.
...kai mėnulis veidą nušviečia lyg didžiulė picos riekė
Tai amore
- Tai amore - Kai pasaulis visas švyti
Lyg atkimšęs būtum vyno Tai amore
- Varpai aidės - Skamba-bamba-lės
- Ir stygos virpės „vita bella“
- Plačiai išsižiok, Džeikai. - Širdys gros
Trepu-trept trepčios Lyg smagi tarantela
Smagumėlis
Kai žvaigždės vers iš kojų
Lyg švieži makaronai Tai amore
Labas, drauguži!
Kai suksiesi šokio žingsniu Lyg skristum ant debesų
- Tu įsimylėjai - Persivalgiau.
Kai vaikščiosi lyg sapne
Nors žinai...
- Išalkai, mažyli? - ...kad nesapnuoji, signore
- Nori dar trupučio? - Scusami, bet ten toli
- Sename Neapoly - Tu tikrai išalkęs, mažyli.
- Tai amore - Kaip greitai pavakarieniavote,
signore Džonai.
Turbūt buvote labai išalkęs. Gal galėčiau dar ką pasiūlyti?
- - Taip. - Lazanija
- Viena porcija - Labai ačiū.
Gal... lazanijos?
- Si, vieną porciją lazanijos. - Taip.
- Žinote, ne. - ŠEIMYNINĖ
- Šeimyninę porciją. - Gerai.
- Išsinešimui, Vito. - Gerai, visi!
- Ką? Kur jis dingo? - Šitą žinote visi!
- Ei! - Atsistokit ir dainuokit. Prisijunkit!
Ne! Ei! O, ne, aš šoku.
Atsiprašau, atleiskite. Nekenčiu to. Ką? Ei! O, ne.
Ei!
- Ei! - Džonai! Džono užsakymas!
- Ei! - Jūsų užsakymas paruoštas, signore Džonai.
- Taip. - Viena šeimyninė lazanija išsinešimui.
- Per dažnai valgai vienas, Džonai. - Taip.
Atsisiųsk pažinčių programėlę.
-„Bumble“, „Tinder“... - Ačiū.
„Vienišiai be glitimo“.
-„Aštrios aistros“. - Negalėčiau...
Ir nepagailėk pinigų „premium“ narystei.
Iki!
Ei!
Tai bent vakarienė...
kurią sušlamštei.
Turbūt... čia ir atsisveikinsim.
Tu labai mielas,
bet negaliu bute laikyti augintinių.
Susimatysim. Gerai? Eik.
Ne, neverk.
Ne!
Palauk.
Tu neturi namų, ką?
Scusami, bet ten toli Sename Neapoly
- Tai amore - Amore
Tai amore
Taip aš įsivaikinau Džoną.
Taigi, iškrausčiau Džoną iš buto...
į mielą priemiesčio namelį su dviem miegamaisiais.
Vos tik jis suprato esmę,
sakykim, kad gyvenom svajonių gyvenimą.
Kai įsikūrėme, netgi leidau Džonui turėti augintinį.
Odis tapo mano ištikimu sąjungininku.
Jis buvo geras... švelnus...
ir svarbiausia – neapmokamas praktikantas.
GARFILDAS
Taip, kaip matote,
gyvenimas čia praktiškai tobulas.
Na, išskyrus...
- PIRMADIENIUS - Laikas pas veterinarą!
Reikės didelių svarstyklių!
Ar būtina pranešti visam biurui?
NEKENČIU PIRMADIENIŲ
Ne! Labai karšta! Skauda!
PIRMADIENIAI
Todėl po sekmadienio turėtų eiti antradienis.
Gerai. Apie ką mes ten?
Labas rytas, su kiaušinukais ir šonine suraitytas.
ROMEO IR MIAULIETA
Ką? Iš kur ta kėdė?
KUKURŪZŲ traškučiai
KATFLIKSAS
Manau, man buvo lemta čia būti,
mums buvo lemta susipažinti.
- Mums lemta būti kartu. - Tą ir norėjau pasakyti.
Tuo „lemta“ mane įtikinai.
Skrisime su vėjeliu!
Greičiau! Stipriau! Beprotiškiau!
Odi?
Gali nustatyt įprastą režimą?
Štai, atsiduok pepperoni
gydančioms galioms.
Tu nieko nematei.
Iki tos akimirkos gyvenimas buvo tobulas suflė.
Nė nenutuokiau, kad viskas subliukš.
Įsivaizduokite, kad plūduriuojate
ramybės jūroje.
Jokie augintiniai jūsų netrukdo, neblaško,
netuština jūsų kredito kortelės,
nuolat pateikdami internetinius maisto užsakymus.
Taip... Atsiprašau... Kas tai pasakė?
Odi?
Laikas vidurnakčio užkandžiams.
Ačiū, gerasis pone,
jums bus atsilyginta už gerumą.
Ko šiandien norėtume? Prancūziško maisto?
Itališko? Kiniško? Keksiukų? Kiniško, gerai.
Odi, krauk viską iš dviejų apatinių lentynų
į lėkštę.
- Vėlyvi užkandžiai. - Kenkia virškinimui!
Odi, vėl sapnuoju. Pliaukštelėk per snukį.
Ne. Vis dar sapnuoju.
Turbūt giliai įmigęs.
UŽDARYTA DRAUDŽIAMA
Ko jūs... Norit pinigų?
Neturiu pinigų, gerai? Kas dar nešiojasi šlamančius?
Moku mintinai Džono kortelės numerį...
5-5-5-2-3-8-5-7-5-5-2-1. Užsirašėt?
- Saugos kodas – 5-5-5. - Katė išlindo iš maišo.
Tikiuosi, pagrobimo planas pavyks,
kitaip ji mus pribaigs...
savo įžeidinėjimais ir kandžiomis pastabomis.
Man atrodo, sumaišėte katę.
Tikriausiai ieškote kitos
nuostabios, mielos katytės, tiesa?
Ei, kur einat?
Ne, grįžkit!
Odi? Aš tai sutvarkysiu. Gerai, vaikinai.
Skaičiuoju iki trijų,
tada grįšit ir mus nuleisit.
Vienas, du, trys!
Keturi, penki...
- Aš nejuokauju! - VĖLIAU...
Trys šimtai aštuoni, trys šimtai devyni...
Taip, jie neateis. Viskas baigta.
Ar aš miręs?
Ar tu – angelas?
Prašau, pasiimk mane.
Esu pasiruošęs eiti į tą...
„valgyk kiek nori“ savitarnos restoraną danguje.
Ką? Klausykit, aš jus įsiūbuosiu,
nupjausiu virves ir saugiai numesiu ant tos aikštelės.
Palauk, ką? Skamba kiek rizikingai.
Yra planas, kaip apsieiti
be virvės pjovimo 12 m aukštyje?
Nėra laiko. Turime pasprukti, kol jie negrįžo.
Turime eiti. Nagi, Jaunėli!
Palauk čia, Jaunėli. Tuoj grįšiu.
Tuoj grįšiu.
- Tu! - Labas! Jaunėli.
„Kas jis toks?“ Tai Vikas. Mano „tėvas“.
Jaunėli, žinau, kad gal pyksti.
Pykstu? Ko man pykti?
Tu tik palikai mane mažą skersgatvy.
Turbūt per karštai reaguoju!
O, ne, tik ne ji.
- Gerai, paskui mane, Jaunėli. - Ne.
Seniai praradai teisę
aiškinti man, ką daryti.
- Labas, Vikai. - Rupūs miltai!
Siaubo kamera! Kad būtumėt save matę!
Gerai, berniukai, parodykit!
Labas, Vikai.
Rupūs...
Tučtuojau paskelbk!
Ką? Labas, Džinkse! Nesimatėm nuo...
Na, nelaikom pykčio, tiesa?
Aš kitaip galvoju.
Mėgstu apsikabinimus!
Iš dalies pykstu,
kad ji mus pagrobė... bet kokia energija.
Kur mano manieros?
Greitai, ponai! Paskubėkit!
PIENAS
Tobula.
Aš taip apsidžiaugiau,
kad priėmėte mano kvietimą šį vakarą.
Nepavadinčiau įkišimo į maišą
elektroniniu kvietimu.
Vikai, tu toks tylus. Kaip katinas uodegą pabrukęs.
Katė liežuvį nukando? Labiau norėtum miaumozos?
Atleisk, iš kur vienas kitą pažįstat?
- Palik tai man, Jaunėli. - Nejaunėlink manęs.
Gali mane vadinti Garfildu... Ponu Garfildu arba G-pinigu.
Gerai, G-pinigu nereikia.
Ar gali kas paaiškint, kas vyksta?
Mums tikrai nereikia...
Aš atsakysiu.
Ką?
Esu iš mažo miestelio netoli Londono,
tikriausiai nesat girdėję.
Letenom ir nagais prasiskyniau sau kelią per sunkumus,
kad atvykčiau čia su viena svajone.
TALENTŲ KONKURSAS
Kita TOP AMERIKOS katytė
Norėjau būti matoma.
Norėjau būti svarbi.
Bet buvau nevykėlė.
Laimėtoja!
Bet tada sutikau Viką ir jo šutvę.
Jie buvo atstumtieji, nevykėliai... banditai.
Neturėjome daug, bet turėjome vienas kitą.
Tapome tikra šeima.
Vikas ir šeima? Žinau, kuo tai baigsis.
Atsiprašau,
garçon... kada galime tikėtis užkandžių?
- Gal šefo užkandėlių? - Bet vieną vakarą...
LAKTOZĖS ŪKIS
Ruošėmės savo didžiausiam apiplėšimui...
pieno užtektų daugeliui savaičių.
Vikai!
- GYVŪNŲ PRIEGLAUDA - Vikai!
Džinkse, bandžiau sugrįžti tavęs pasiimti.
Juk žinai tai.
- Taip, dešimtukas už pastangas. - Kas nutiko tada?
Įsivaizduok Alkatrasą... tik labiau dvokia.
Buvo šalta. Ir vieniša.
Ir dvokė. Labai dvokė. Nenusakomai.
Bet tai suteikė man tikslą. Man reikėjo pasprukti.
Man tereikėjo pagalbos.
GYVŪNŲ PRIEGLAUDA
Tavo tikslas buvo pabėgti iš kalėjimo
- ir užsiimti labdara? - Ne. Mano tikslas buvo...
atkeršyti.
Galvojau, atvirkščiai.
Juokauju.
Kita katė būtų apsėsta keršto,
bet aš... Kaip čia išsireiškus?
Tapai... atjaučianti
- ir labai savikritiška. - Bingo!
Buvo taip sunku jį rasti...
kai sužinojau, kad tu – jo sūnus,
teko tave pagrobti, kad jį atsiviliočiau.
Viską suprantu.
Tai dėl to, kad aš susijęs su Viku.
Tai ko tau iš jo reikia, kad tai išspręstume?
Tenoriu, kad jis man sumokėtų
už prarasto pieno butelį...
- ir baigtas kriukis. - Galiu tai padaryti.
O vaiko užaugint – ne.
- Vieną butelį. - Vieną butelį.
- Sutarta. - Sutarta.
Už visas dienas prieglaudoje.
- Ką pasakei? - Gudru.
Kiek laiko buvai prieglaudoje?
4 metus, 7 mėnesius ir 2 dienas.
Taip ilgai?
Gerai, tuoj suskaičiuosiu
mintinai. Tam reikia...
Odi? 1 675 pieno buteliukai.
Tiksliai tiek, Odi. Abu suskaičiavom
vienu metu.
Kur aš rasiu tiek pieno?
Siūlyčiau grįžti į vietą,
kurioje mane apgavai.
- Laktozės ūkį. - Oho. Na, sėkmės, Vikai!
Paliksiu jus išsiaiškinti smulkų tekstą.
Nereikia mūsų lydėti. Odi?
- Ne. Visi tai padarysite. - Ką? Pala, kodėl aš?
Jis tave apleido.
Taip, tai daugiau nei vienos katės darbas.
Bet Vikas tikrai turi gaują
kačių plėšikių, kurias gali pakviesti.
Neabejoju.
Bet kalbant atvirai...
jūsų dviejų pašliję santykiai
teikia man begalinį pasitenkinimą.
Ačiū už atvirumą. O jei nesutiksiu?
Galit likti ir pažaisti su Rolandu ir Nolanu.
Gerai, berniukai... eikit žaisti!
Ponia, manau, tai puiki galimybė
giliai įkvėpti...
ir pakartoti savo pykčio valdymo mantrą.
Yra daugiau prieštaraujančių?
Ne, viskas gerai. Ačiū už galimybę.
Puiku! Berniukai, turite 72 valandas.
Kitaip...
„TRI-VALLEY“ PREKYBOS CENTRAS
Negaliu tuo patikėti!
Metų metus nesimatėm, susitinkam...
ir įveli mane į nusikaltimą.
Tikėjausi, kad susitikimas bus kitoks.
Tuo mes ir skiriamės,
nes aš nenorėjau daugiau tavęs matyti!
Visiškai suprantu tavo pyktį.
Bet jei leistum paaiškinti,
suprastum, kad nesu toks blogas.
Geras vyrukas nepaliktų vaiko skersgatvy!
- Buvo ne taip. - Buvo būtent taip!
Ne, nebuvo.
- Leisk papasakoti... - Ne!
Nenoriu to girdėti! O šitas reikalas su Džinkse?
Tai tavo jovalas, ne mano. Eime, Odi.
- Neleisiu eiti. - Mes jus stebėsime.
Kaip vanagai.
2 VAL. STOVĖJIMO AIKŠTELĖ 8–18 VAL.
Šiandien pirmadienis?
Nes siaubingai į jį panašu.
Ketvirtadienis.
- Mane – ne! - Žinau, kad situacija netobula,
bet turime tai padaryti. Pabandykime išspausti
- ką galime iš laiko kartu. - Laiko kartu?
Apie ką kalbi? Kai paimsime pieną,
noriu, kad dingtum iš mano gyvenimo su visam!
Gerai, nurimk.
Laktozės ūkis tėra
maža, rami šeimos pieninė.
Tai bus juokų darbas.
Net nemirktelėjęs grįši.
Kaip išvis pateksime į Laktozės ūkį?
Jis toli kaime.
- Esi įšokęs į traukinį? - Nesu.
Jei į traukinį įšokti per sunku, tu sakyk.
- Kas gali būti sunkaus? - Būtent!
Bus smagu.
Garfildai?
Odi?
Garfildai, kiek kartų sakiau,
kad uždarytum šaldytuvo duris?
Pala, ant grindų yra maisto.
Jis niekada nepalieka maisto ant grindų. Garfildai?
Garfildai?
Geriausia šokti į traukinį čia.
Minutėlę. Skaičiuoju vėjo greitį,
saulės kryptį, įvairius kampus.
Taip, sakyčiau, šokime iš čia.
Kaip ir sakiau?
Mačiau per televizorių.
- Reikės 30 metrų virvės. - Virvės. Gerai.
- Puiki mintis. - Taip.
Meti virvę per tą šaką
- štai ten. - Supratau.
Supranti? Gerai. Kai ateis laikas,
įsisiūbuosime, kai traukinys pravažiuos šalia
ir užšoksime ant vagono.
- Bum! - Arba galime daryti taip!
Odi, šok, berniuk!
Kaip ir norėčiau jam padėti.
Ne. Taip išmoks.
PANAUDOTOS KATAPULTOS
Nežinau, brangoka.
Kaip ji veikia?
Paimsiu!
Matai? Sakiau, kad bus smagu.
Mes skirtingai suprantam smagumą.
Šviežias MĖŠLAS
- Alio? - Pagaliau! Sveiki!
Paskambinote į „Rask augintinį“.
Jei jūsų augintis dingo, padėsime.
Puiku, gerai. Mano oranžinis katinas ir šuo
abu dingo, man reikia jūsų pagalbos.
Įdėmiai klausykite...
meniu parinktys pasikeitė.
- Gerai. - Ispanų kalba...
- .....número dos. - Ką?
Kiaulių lotynų...
Nesuprantama kalba...
Ką paspausti, kad pasikalbėčiau su žmogumi?
Jūsų skambutis labai svarbus.
Prieš jus laukia 1 346 žmonės.
Ką? Garfildai, kur tu?
Gerai, Vikai, turi kažką sugalvoti.
Džinkse pasitikėti negalima...
ir turi apsaugoti Jaunėlį! Turi sugalvoti,
- kaip jį iš čia ištraukti. - Ar tai dagys? Skauda.
Išrovei plauką. Ar tai uodas? Vabalas?
Odi!
Gerai.
Žinai, ką, Jaunėli?
- Tau tai bus į naudą. - Kas man bus į naudą?
Tai, ką darome.
Vogsim sunkvežimį pieno
iš pieninės, kad sumokėtume pamišusiai katei.
Kuri dalis bus man naudinga?
Visos! Net neįsivaizduoji,
kiek gyvenimiškų pamokų išmoksi.
Ar ne? Pasakyk nors vieną.
Pradžiai, jau žinai
kaip patekt į važiuojantį traukinį.
Man pasirodė juokinga.
Tik sakau, kad norint patekti į pieninę
prireiks įgūdžių,
kurių toks apvalus, prisivalgęs,
išlepintas naminis katinas kaip tu
turbūt neturi. Turi sutvirtėti.
Sutvirtėti? Aš tvirtas, Vikai.
Akivaizdu, kad nesi buvęs „Olive Garden“,
kai jame baigiasi duonos lazdelės.
Šiaip ar taip, man nereikės tų įgūdžių,
- apie kuriuos kalbi. - Bet turėsi juos.
Daugiau niekada nesilaušiu į pieninę
ar panašiai, niekada.
Nepagavai kampo.
Išmoksi improvizuoti,
greit reaguoti, judesių,
kurie pravers tikrame pasaulyje!
Aš nebūčiau „tikrame pasaulyje“,
jei ne tu!
Tiesa. Vis dar kabėtum žemyn galva prekybos centre.
- Ne, miegočiau namuose! - Išvis negyvendamas gyvenimo.
Aš – tik tėtis, bandantis išmokyti sūnų tam tikrų įgūdžių.
Ne. Negali kompensuoti penkerių metų
- nebuvimo šalia. - Taip, galiu.
- Ne, negali. - Manau, galiu.
- Negali. - Galiu!
- Tikrai negali! - Su tokiu požiūriu – galiu.
Gerai, nesvarbu, „tėti“. Oho. Puiki pamoka.
- Odis - Daugiau su tavim nekalbėsiu.
Tu manęs nepažįsti,
nieko apie mane nežinai.
Aš neišlepintas. Aš visai ne toks, kokiu mane laikai!
GELEŽINKELIO PERVAŽA
Šviežias MĖŠLAS
Gerai. Pasakysiu tiek,
kad apklotas – ne geriausia mintis.
Nuostabu, ačiū. Toliau pats pasirūpinsiu.
Nuimkit juos!
Nuimkit juos! Ką darai?
ORGANIŠKOS kedro skiedros
- Ką tu padarei? - Kedro skiedros.
Vorai jų nekenčia. Matai? Dar vienas gyvenimiškas įgūdis.
Aš...
Manau, kad nori pasakyti...
„Ačiū, tėvuk.“
Ne, norėjau pasakyti...
- Mūsų stotelė! - Tikrai? Kur?
Odi, jis turėjo tai numanyti.
SVEIKI ATVYKĘ Į LAKTOZĖS ŪKĮ
CUKRAUS VATA
- ZOOLOGIJOS SODAS - Sūris!
- Nusifotografuokite. - Taip!
Sakykit „sūris“! Pienas
Taip!
- Prašau! - Taip!
TURI BŪTI TOKIO ŪGIO MELŽIMO PAMOKA
LAKTOZĖS ŪKIS
Nuostabu. Paprasčiausiai „ateini ir pasiimi“.
Gerai, jie šiek tiek atsinaujino
nuo praeito karto. Ko dramatizuoji?
Tereikia perlipti tvorą...
Palauk. Ar ten Otas?
- Kas? - Otas!
Iš „Otas ir Etelė“.
Nenutuokiu apie ką kalbi.
Jis yra vienas iš Laktozės ūkio augintinių.
Matai? Ant tvarto šono?
Jis žinos, kaip ten patekti.
Palik jį ramybėje.
Atrodo, kad medituoja... arba depresuoja.
Taip.
Tam reikia takto, jautrumo ir diplomatijos.
Taip? Ir kur mes juos gausime?
Aš jų turiu. Per akis.
Stebėk! Gal ko išmoksi.
Atsiprašau, jūs esate Otas, tiesa?
Aš esu Garfildas.
- Malonu. - Eik šalin.
Esu jūsų gerbėjas.
Esu ragavęs visko,
ant ko yra jūsų veidas.
Nebesu tas vaikinas.
Net tą provolonę, kurią išėmė iš prekybos.
- Jaunėli, ne. - Taip.
Šiaip ar taip, reikalas toks... mes su komanda
esame keblokoje padėtyje. Pakliuvome į bėdą.
Trumpai tariant, mums praverstų jūsų pagalba.
Tu – gerbėjas, ką?
- Taip! Didelis. - Tada padainuok dainelę.
Na, aš nedainuoju palieptas.
Aš – ne cirko gyvūnas.
- Dainuok. - Tikrai?
- Dainuok. - Laktozės ūkis, Laktozės ūkis
Turim pieno, sviesto, grietinės ir sūrių
- Gyviau. - Kiek tik norit
- Kiek geidžiat... - Gyviau!
Užsukit ir pamatysit, ką turim
Nes turim visko daug
Skanios gėrybės yra mūsų moto Jas pristato
Etelė ir Oto!
Už ką čia?
Nekenčiu tos dainelės.
Galėjote tiesiog sustabdyti mane.
Eime. Vaikai laukia.
Odi, grįžk!
Palik jį! Jis gali trenkti!
Ar ten buvo Etelė?
Prieš kelerius metus
Senąjį Laktozą išmetė iš įmonės.
Verslą perėmusi korporacija atskyrė mane nuo Etelės.
- Etele! - Tu – mano diena!
Tu – mano naktis!
PAVOJUS! BULIUS
Mane nurašė kaip seną.
Ją rodo ekskursijos metu.
Bandžiau ten patekti,
išlaisvinti Etelę... bet jie mane kaskart sulaiko.
Dabar matau ją tik šešias sekundes, dukart per dieną.
Užjaučiame tave, Otai.
Nagi, eime, Jaunėli.
Rasime kitą būdą įsilaužti.
Ko jūs norite iš tos vietos?
Žinai, poros buteliukų pieno.
- Poros tūkstančių buteliukų. - Sėkmės.
Priimsim bet kokią naudingą užuominą.
Pasuoju.
Sakau tau, tai gyvybės ir mirties klausimas.
Tada, tikiuosi, pranešei naudos gavėjui.
Jei išlaisvintume Etelę?
Ar gaučiau atminimo ženkliuką?
Kur mes gausim atminimo ženkliuką?
Įdėmiai klausykit.
Čia fabriko perimetras.
Čia dvi vietos, į kurias turite patekti.
Pirmiausia, sunkvežimis su jūsų pienu yra čia.
O šis gležnas vėdrynas yra mano Etelė.
Mano šiaurinė žvaigždė, mano būties priežastis...
tie barbarai ją laiko... zoologijos sode.
Jis yra čia.
Šitas svirplys atstoja elektros skydinę...
sraigė – šaldymo kamerą...
šitas grybas – krovimo linija,
kur rasite sunkvežimių raktelius.
Palauk, o kankorėžis?
Kankorėžis yra sūrio ir sviesto kambarys.
- Sūris yra mano meilės kalba. - Ruošdamasis šiam pranešimui
išanalizavau jūsų asmenybes
ir parinkau figūrėles jus atstovauti.
Tu esi didingoji jautinė varlė.
Taip, logiška.
Tu esi smalsus ir protingas burundukas.
- O tu... - Tik palauk...
...kelio prietraiška.
Ką? Ne, suprantu. Gerulis, Otai!
Geriausiam draugui – prietraiška.
O jei rimtai, kokia mano tikra figūrėlė?
Čia ir yra tikra figūrėlė.
Jei jums pasiseks...
Palauk... Galiu pakeisti į ką gyvą?
- Į sraigę ar svirplį? - Reikėjo paprašyti anksčiau.
Šiuo metu gali būti per painu pakeisti.
Anksčiau? Pasakei man prieš penkias sekundes.
- Nagi, Prietraiška, susikaupk. - Tikrai?
Vikui duodi didingąją jautinę varlę.
Odžiui duodi smalsų ir protingą burunduką,
o man, savo geriausiam draugui, kelio prietraišką?
Atrodo nepagarbu, nemeluosiu.
Kas sakė, kad jis negyvas?
Mano akys. Turiu akis ir matau.
Čia oposumas. Jie moka apsimesti mirusiais.
Tada mažasis Danielis Dei Oposumas
turi suvaidinti Šekspyrą!
Išvaizda apgaulinga.
Taip. Bet šiuo atveju ne.
Ir? Oposumai apsimeta mirusiais.
Tikrai, Otai? Jie apsimeta?
Ar oposumai apsimeta oposumais?
Taip. Oposumai labai gudrūs.
Esu tikras, kad buvo,
kol vieną dieną prisiplojo.
Nekreipk į jį dėmesio. Tęsk.
Padėsiu ten, kur buvo.
Tiesiausias kelias į krovimo liniją
yra per sraigę čia... tada svirplį, tada...
tiesiai per varlę ir į akmenį.
Kiekvienoje iš šių patalpų laukia
- saviti iššūkiai. - Kodėl negalime eiti
per kankorėžį?
Nenorite eiti per kankorėžį.
Atrodo tiesiausias kelias.
Patinka vaikščioti tomis kojytėmis?
Mėgsti nenusakomą skausmą ir kančią?
Tada eik per kankorėžį.
Atokiai nuo kankorėžio. Supratau.
Kai būsite viduje...
įeisite į elektros skydinę.
Ten rasite ortakį.
Atidarykite groteles ir įlipkite.
Tada šliaužkite ortakių labirintu ir iššokite
šaldymo kameroje.
Tada įsibėgėję šokite
10 metrų... iki skersinių virtinės.
Pereisite rankomis
ir nukrisite tiesiai į krovimo patalpą.
Ten rasite pienvežio raktelius.
Nuvažiuokite juo į vakarinę komplekso ganyklą
nupjaukite vartų spyną.
ZOOLOGIJOS SODAS
Ir rasite būtybę
panašiausią į angelą žemėje.
Palydėsite mano mielą Etelę į sunkvežimį
ir nuvešite ją į laisvę.
Prireiks milžiniškų įgūdžių,
kad paimtumėte tą pieną... ir išlaisvintumėte mano mielą Etelę.
Akivaizdu, kad šitas kvalifikuotas misijai.
Bet turiu rimtų abejonių dėl...
- šito. - Jis rodo į tave, Prietraiška.
- Kibkim į darbus. - Kvaila prietraiška.
Aš čia dirbu!
- Tikrai pirmadienis. - TUO TARPU...
Jūsų skambutis ganėtinai svarbus.
Jei dingo katė, spauskite vienetą.
- Jei katė oranžinė... - Taip.
...spauskite dvejetą.
Tai nieko nepakeis,
bet suteiks iliuziją,
kad kažką darome.
Ponai, sukurpiau įgūdžių sąrašą...
ĮGŪDŽIAI – ATKAKLUMAS
KOMANDINIS DARBAS
kurių prireiks,
kad įsilaužtumėte į Laktozės ūkį. Pirma,
žaibiški refleksai.
Pasakyk Garfildui, kad kitoj pusėj
bus makaronų,
ir pamatysi žaibišką greitį.
Taip, ne. Priklauso nuo makaronų.
Šis akmenukas vaizduoja tykantį pavojų.
Turi jį pagriebti, kol jis nepagriebė tavęs.
Jis pagriebs mane?
Išplėšk akmenuką man iš rankos.
Per lėtai!
Už ką čia?
Akmenuko pastvėrimas gali būti
gyvybės ir mirties klausimas.
Gerai, leisk pabandyti darkart.
Turiu!
O šitas už ką?
Svarbu ne tik akmenukas.
Nagi, Jaunėli, visi tai žino.
Galva visąlaik turi sukinėtis.
Turi būti pasiruošęs.
Buvau pasiruošęs. Pakeitė žaidimą.
Atrodo, kad kažkas ieško pasiteisinimų.
Ką sakei apie pasiruošimą bet kam?
Tu nukreipei mano dėmesį!
Gal reiktų pasukioti galvą?
Turėjai tai numatyti.
Pirštai prie linijos! Saugokit snapus!
Užsidenkit pilvus!
Laktozės ūkyje pilna staigmenų.
Turite būti budrūs!
Per lėtai! Kūdikis galėjo tai numatyti!
Per lėtai!
Niekada nepateksite į Laktozės ūkį,
jei neįveiksite šių mokymų!
Rimtai?
Kas čia per pieninė?
Tokia, kurioje norint išgyventi, reikia dirbti komandoje.
Pavojus gali tykoti visur, ponai!
Turite būti pasiruošę jį įveikti.
Tuoj skaudės!
- Į kairę, į dešinę. - Tu mane maišai.
Man reikės reabilitacijos.
Jei norim, kad pavyktų,
šitie du turi sutarti.
Man trūksta idėjų.
Turi kokią?
Negaliu patikėti, kad esu nežinia kur,
ir mane prieš mano valią muša
buvęs žymus veršis.
Odi? Gali pasakyti mano sūnui, kad nustotų dejuoti?
Odi, gali pasakyti Vikui,
aš pirmas radau šitą medį,
ir kad susirastų kitą?
Odi, gali pasakyti mano sūnui,
kad mielai susirasiu kitą,
kai vėl pajusiu kojas?
Odi, gali pasakyti mano tėvui,
kad jis nekęstų skausmo,
jei būtų geriau
elgęsis ir neprisidirbęs?
Ar gali pranešti mano sūnui,
kad jam derėtų spręsti savas problemas?
Odi? Ką?
Odi? Ką tu padarei?
Po visko, ką leidau už mane daryti...
Kas tai?
Ei, atsargiau!
Kas nutiko, Vikai? Ar tai tau trukdo?
Ne. Iš tikrųjų man vienodai šviečia!
Man irgi.
Galėčiau žiūrėti visą dieną.
- Nebetraukyk. - Tu traukai!
Jei aš traukčiau, žinočiau.
Kodėl viskas, ką darai,
mane sužeidžia?
Sužeidžia?
Visada bandžiau tau padėti.
Tikrai? Nes kaskart, kai tu šalia,
man skauda.
Odi! Šitos virvės nebejuokingos!
Galbūt, jei pažvelgtum į mane...
mūsų santykiai būtų geresni.
Pameni, kad tai tu mane palikai skersgatvyje, tiesa?
Nežinai, apie ką kalbi.
Tai apšviesk mane.
Artėja geriausia dalis.
Tiesa. Paprastai tavęs nėra,
kad galėtum apsiginti.
Nėra durų, pro kurias galėtum išsėlinti.
Pirmiausiai mane palieki... tada
įveli į nusikalstamą pasaulį.
„Metų tėvo“ klasika, „tėti“.
Kaip galėjau galvoti,
kad susitikimas su tavimi nebus
visiškas fiasko?
Aš nepalikau tavęs tame skersgatvyje!
Palikai!
Sakei, kad grįši. Niekad negrįžai!
Ne. Buvo ne taip.
Prašyčiau! Tikriausiai bėgai nuo tokių
- kaip Džinksė, o aš maišiausi. - Ne.
Ne, tą vakarą...
Tas vakaras buvo kitoks.
ŽUVIES TURGUS
Šviežia žuvis
Šalin! Dinkit iš čia!
Palauk čia, Jaunėli. Tuoj grįšiu.
Dink iš čia.
Kaip laikaisi? Taip. Turėjau nuvyti katę.
Taip, knisosi po šiukšles.
Tai ką veiki?
Vis dar ramuma? Taip.
O ne, gal juokauji. Rimtai? Taip.
Čia lyja jau kurį laiką. Taip.
Taip! Susitiksim. Gerai, iki.
Aš nežinojau.
Iš kur tau žinoti?
Kodėl niekada neaplankei?
Aplankiau. Daug kartų...
ateidavau, pasibelsdavau...
pamatydavau, kaip puikiai gyveni su Džonu.
Taigi, aš tiesiog...
pamaniau, kad geriau laikytis atstumo.
Jaučiu teigiamą proveržį jūsų santykiuose.
Ar klystu?
Gerai. Po nuodugnaus vertinimo,
nusprendžiau, kad jūs abu...
esate pasiruošę
- vykdyti misiją. - Tikrai?
- Kaip tai įmanoma? - Matematiškai neįmanoma.
Bet atsižvelgiant į jūsų nekompetencijos lygį
ir bazinių įgūdžių stoką,
nustačiau, kad užtruktų apie
septyniolika metų jus abu paruošti šiam darbui.
Kadangi turime
mažiau nei 48 val., išbandymą įveikėte.
Šaunuoliai!
Sveikinu.
IEŠKOMAS VIKAS
Jai tikrai protelis pakriko.
Taip, kas yra?
Jie pasiruošę apiplėšti pieninę.
Puiku.
Viskas pagal planą. Laikas paskambinti.
Atsiprašau, laikai tą daiktą tarp raukšlių?
Tai šlykštu. Tu. Surink numerį
ir įjunk garsiakalbį!
Alio?
- Sveiki? Laktozės ūkis? - Kuo galiu padėti?
Mane pasiekė informacija,
kad rytoj bus bandoma pavogti
vieną iš jūsų sunkvežimių.
Nesvarbu, kas aš tokia, ar iš kur tai žinau.
Laikykite mane susirūpinusia piliete,
bandančia atlikti savo
visuomeninę pareigą ir...
Miau, miau, miau.
APSAUGA
Viršininke?
- Galimai turime situaciją. - Gerai.
Pažiūrėkime.
Miau, miau, miau.
Skambina trečią kartą.
Panašu, kad kažkokia katė krečia pokštus.
Jei lotų šuo,
patikėčiau, kad tai pokštas.
Šunys iš prigimties išdykę, tokie jau jie yra.
Katės – ne.
Katės kalba apie reikalus.
MYLIU LAKTOZĖS ŪKĮ
PADARŲ KALBA
Miau, miau, miau.
„Kartoju, rytoj bus bandoma
pavogti vieną iš pieninės sunkvežimių.
Siūliau imtis atitinkamų priemonių,
kad užkirstumėte kelią šiai begėdiškai vagystei.
Gerai. Baigiau. Padėk ragelį.
Cha, cha. Kokia aš piktoji genijė.“
Vis dar atrodo pokštas?
- Paskutinė dalis šiek tiek. - Ką darome, viršininke?
Grįšiu į kabinetą
ir sukurpsiu sumanų planą. Jūs nublizginkit mano automobilį.
BE GAILESČIO – STIPRYBĖ
Nagi, nagi...
matai, Mardže Maloun?
Rytoj turėsim draugiją.
Reiks išsitraukti geriausią servizą
ir patiekti kaupiną lėkštę... teisingumo.
APIPLĖŠIMO DIENA
Kam šitie?
Ryšiui palaikyti... kai būsite viduje...
liūto nasruose.
Gerai. Gal geriau būtų radijo stotelės?
Naminis katinas. Šitos geresnės.
„Bluetooth“ būtų geriau.
Šitos geresnės.
- Geresnės už „Bluetooth“? - Vienodai geros.
Ir nereikia mokėti už prekės ženklą.
Auksinis erelis burundukui. Girdi?
Žinoma, kad girdi.
Jis stovi per porą žingsnių.
Matau, paišlaidavai žiūronams.
Tereikia surasti
įėjimą.
Kas nors tau sakė, kad
darai daug dramatiškų pauzių?
Taip.
MOKYKLINIS AUTOBUSAS
Palaukit!
- Tik pažiūrėkit! - Bingo.
Pienas
Sveiki visi! Sveiki atvykę
į Laktozės ūkį!
Ekskursija po ūkio fabriką
Prašau prieiti arčiau,
pradėsime ekskursiją
ir keliausime į ūkio širdį.
Žinau, kad tu čia.
Aš tai jaučiu. Pasirodyk.
Šiandien gausite atsakymus
į klausimus apie pieną,
įskaitant dažniausiai užduodamą klausimą:
ar varškė yra išrūgos?
Varle, Burunduk, Prietraiška, girdit?
Tu rimtai? Jos veikia?
Pristatyk jas „Shark Tank“.
Nepamirškit, vienintelis būdas paimti pienovežio
raktelius... ir išlaisvinti Etelę nepastebėtiems...
yra laikantis kelio, kurį jums parodžiau.
Jei nukrypsite... atkreipsite apsaugos dėmesį,
ir situacija taps nenuspėjama. Supratot?
Gerai, paskubėkit.
Elektros skydinės durys
turėtų būti jums iš kairės.
Gerai, čionai!
ELEKTROS SKYDINĖ
Žiūrėkit! Štai ji!
Gerai, mes viduje.
Eikite toliau ir raskite ortakį
koridoriaus gale.
Juo pateksite į šaldymo kamerą.
Fabriko darbuotojai, jūsų 15 min. pertrauka prasideda dabar.
ATSARGIAI
Tavo pėdas reiktų gerai nušveisti.
- Ko delsi, Jaunėli? - Kaip tu pralindai?
- Tu už mane didesnis. - Tikrai?
- Taip! - Ortakiui taip neatrodo.
- Pabandyk įtraukti pilvą. - Bandau.
Įtrauk pilvą ir subinę.
Varle... Kas vyksta?
Iškritome iš ortakio... į patalpą, kuri
- pilna didelių aparatų. - Jergutėliau.
Jūs kankorėžyje.
Po šimts pypkių! Nusikaltėlis – katė!
Šita galėtų suvalgyti visą mūsų verslą.
Vikai! Čia krovimo linija.
- Ne! Jaunėli! Nejudėk. - Ką? Kodėl?
Mes vidury kankorėžio!
Otas liepė laikytis nuo jo atokiai.
Baik tu. Nėra kankorėžio. Otas mėgsta perdėti.
Galiu nueiti prie krovimo linijos.
Ne...
Jaunėli!
Čederis.
Turbūt vienas iš mano 26 mėgstamiausių sūrių.
Kas nutiks, kai bus nulis?
Varle, kas dabar vyksta?
Prietraiška atsidūrė kankorėžyje!
Paklausyk. Turite tęsti misiją.
Nueikite prie krovimo linijos,
kol negrįžo darbuotojai,
kitaip prarasit sunkvežimį.
KROVIMO LINIJA
Ne!
SMULKINIMAS
Pradėtas smulkinimas.
Odi! Ačiū, bičiuli,
bet aš prisikimšęs čederio.
Šokti.
Taip, gera mintis.
Gerai. Jis saugus.
Palauk. Kur aš važiuoju?
FONDIU SRITIS
Fondiu!
Jaunėli...
Karšta!
Jaunėli!
Nedaug trūko, net ir man.
Ačiū.
Negali vienas smagintis.
- Darbuotojai... - Ką?
...jūsų pertrauka baigsis po 5 minučių.
Gerai, Otai, mes krovimo linijoje.
Kur raktai?
Turėtų kabėti ant lentos, ant galinės sienos.
Kaip tai turim bėdą?
- Lenta tuščia! - Tuščia?
Ką gi čia turime?
Trys pasiklydę benamiai augintiniai bando pavogti pienovežį.
Šitoj pieninėj niekada nenuobodu, tiesa, Mardže?
Ieškojot šitų, tiesa?
Na štai.
Tai kaip darom, vyručiai?
Lengvuoju ar sunkiuoju būdu?
Jei ką, man tinka abu.
- Sekite paskui mane. - Ką?
Kas kitas?
Otai, apsauginė turi raktelius!
Pamišęs žvilgsnis? Tragiškas stilius?
Taip. Iš kur žinai?
Mardžė Maloun.
- Etele! - Otai!
Ji – ne tik mano priešininkė,
ji ir mano priešė.
Kaip įdomu, bet ką darom
- dabar? - Paimkit raktelius.
Atitrauksiu dėmesį, kad galėtumėte dingti.
Ateik čia!
ATSARGIAI
Matei tai? Naminės katės stilius!
Ne.
Nepaspruksit. Jau paskambinau į prieglaudą.
Jūsų vagystės baigiasi šiandien.
Bandyta pažeisti perimetrą.
Otas.
Bandyta pažeisti perimetrą.
- Jaunėli, atsiprašau dėl to. - Atsiprašai? Dėl ko?
Vikai?
Ką tu darai?
Vikai! Neišvažiuok.
Vikai!
Prašau!
Siųskite apsaugą į krovimo liniją.
Otai!
LAKTOZĖS ŪKIO ZOOLOGIJOS SODAS
Geriau nebandyk mano kantrybės šiandien, ponuli.
Pagaukit jį!
GYVŪNŲ PRIEGLAUDA
Sveikas sugrįžęs... Viktorai.
Labas, Džinkse.
Kodėl tu čia? Vežiau jį tau.
Tikrai?
Taip, žinoma. Taip sutarėm, tiesa?
- Tai mes dabar atsiskaitę? - Ne visai.
Vis dar liko tie penkeri metai,
kuriuos per tave praradau.
Ką? Maniau, kad atsiskaitėm.
Pienas man niekada nerūpėjo. Norėjau, kad tave pagautų
bandantį pavogti... ir nusiųstų į prieglaudą...
kaip mane.
Matai, Vikai, norėjau, kad kentėtum...
- kaip aš kentėjau. - Supratau.
Ir tikriausiai įsivaizduoji,
kaip tai turėtų įvykti.
Tiesą sakant, taip.
Negaliu patikėt, kad jis taip padarė.
Pabėgo ir mane paliko. Vėl.
Maniau, pasikeitė,
bet tai buvo melas.
Viskas.
Kaip galėjau būti toks kvailas?
Nagi, vaiki. Nesigraužk.
Vikas, žmogau, mus visus apgavo.
Tiesa. Jis apgavo visas pažįstamas kates.
Taip, jei kuo ir gali būti tikras dėl Viko,
- tai kad negali juo pasikliauti. - Ką ir besakyti.
- Taip. - Taip. Papasakosiu.
Trumpai tariant, lakstydavome vienoje gaujoje,
kol teko jį išspirti.
Kaip ir sakiau, negalėjom juo pasitikėti.
Tiesa.
Dingdavo vidury darbo,
kad pamatytų vaiką.
Taip, sakė, kad pažiūrėti, ar jam viskas gerai.
Patikrinti, kaip sekasi.
Bet tik paklausyk, jis niekada jo neaplankydavo.
Tik tupėdavo kitapus gatvės
nuo savo vaiko namų, dideliame ąžuole.
- To niekada nebuvo. - Žiūrėdavo kaip vaikas...
- valgydavo... - valgydavo...
- Kaskart atėjęs palikdavo... - ...valgydavo.
- ...žymę žievėje. - Taip. Kurgi ne.
Eidavo kiekvieną sekmadienį, saulei šviečiant, lietui lyjant.
Sakydavo, kad tai vaiko...
...šeimos vakarienė.
Gerai, apgailestauju, bet pasakysiu...
Garantuoju, kad to nebuvo. Gerai?
Visi patikėjote dar vienu Viko melu. Mes visi patikėjom.
Nes jis tai moka geriausiai.
Odi? Kaip ištrūkai?
- Greičiau, atrakink mano spyną. - Garfildai, štai kur tu!
Džonai! Pasiimk mane iš viso šito.
Neįsivaizduoji, ką patyriau.
- Norit ir šito? - Taip, noriu.
Kabėjau žemyn galva.
Jūsų? Neturėjo ženklelio.
- Užšokau ant traukinio. - Taip. Turi.
Turiu apykaklę ir ženklelį? Nuo kada?
Gerai. Paprašysiu palaukti.
Aš nelauksiu. Man atsibodo laukti.
Laukiantis Džonas mirė. Supratot?
Teisingai. Grįžau, mažuti!
Kaip tik apie tave kalbėjau, tiesa?
Ir aš tavęs pasiilgau.
Pūki!
Tiek turiu papasakoti. Nepatikėsi.
Nutiko beprotiškų dalykų. Miegojau lauke, du kartus!
Žinau. Aš.
Parnešiau tau atminimo ženklelį.
Laikas vakarienei!
Pasikalbėsim vėliau.
Sakyk, kai bus gana.
Niekada, Džonai. Užversk mane sūriu.
Šaldiklyje yra dar dvi. Pasakyk, kai norėsi.
Patikrinsiu desertą.
Iš anksto atsiprašau.
Valgymo ypatumai, kuruos pamatysit, nebus gražūs,
jei turite mažų vaikų,
būtų pats laikas juos išvesti.
Jis tupėdavo kitapus gatvės nuo savo vaiko namų,
dideliame ąžuole.
Žinau. Grįžtame.
Pirmiau turiu kai ką patikrinti.
Kaskart atėjęs palikdavo
žymę žievėje.
„Jis paliko žymę.“
Taip, kurgi ne.
Jis čia buvo.
Jis matė, kaip užaugau.
Oho, tikrai skauda.
Nežinau, kodėl tikėjausi ko kita.
Minutę.
Vikas mus myli!
Pirmiausia mane, žinoma, bet ir tave!
Bet mane labai ir pirmiausiai! Pala, bet jei jis myli mane, mus...
kodėl jis leido, kad mane, mus pagautų pieninėje?
Nebent jis norėjo,
- kad mus pagautų! - Ei!
- Taip! - Ei, atsargiau!
Jis žinojo, kad Džinksė jo taip lengvai nepaleis.
Bet jei mus būtų sugavę, būtų išsiuntę į prieglaudą,
ir Džonas būtų mus pasiėmęs! Supranti, Odi?
- Jis bandė mus išgelbėti! - Nevykėliai!
Turime išgelbėti tėtį.
Štai ir jūsų mėgstamiausias desertas –
Saldus ugnikalnis!
Vaikinai?
Nagi!
Kas čia?
PAGAUTI VIKĄ
„Mamma Leoni's“ PICA
Pusė žvaigždutės „Mamma Leoni's“?
Ji – pabaisa.
Ji jį suriš,
įsodins į traukinį...
Ji ketina jį numesti nuo Mylios aukščio tilto!
Mums reikės pagalbos. Kam galime paskambinti?
Tau prisikaupė sieros. Kaip naudoji krapštukus?
Tu teisus. Aptarsime tai vėliau.
Alio? Ar kas nors girdi?
Atsijunk.
- Šita gilė skirta tik skubiems atvejams. - Otai!
Otai, paklausyk...
Pakalbėsim apie mūsų pirminį susitarimą,
bet pirmiau man reikia paslaugos.
Otai, tu vis dar ten ar darai dramatišką pauzę?
Klausau.
Žinai, Vikai, gali kaltinti tik save.
Taip... Klausyk...
turi būti būdas tai išspręsti.
Žinau, kad galime kažką sugalvoti.
Yra, ir sugalvosi.
Kai pateksiu į traukinį,
atrišiu Viką, ir iššoksime, privažiavę tiltą.
Teisingai. Burundukas jūsų lauks.
Burunduk, tavo padėtis?
Jei neiššoksit traukiniui privažiavus tiltą,
pravažiuosit tinklą.
Supratau. Jis artėja.
Nesvarstei užmesti ant šakos virvę
ir įsisiūbuoti į traukinį?
Per daug televizijos.
Niekad nežiūriu.
Šitas būdas žymiai geresnis nei virvė.
Geresnis nei patikima virvė?
Aš studijavau mokslą. Žinau, ką darau.
Manai, kad vienas įveiksi tuos blogiukus?
O, taip. Turiu planą. Odi?
Pateik užsakymą.
1 VAL. – 30 MIN. – DABAR
Dabar pasiruošk mane nusviesti važiuojančio traukinio kryptimi.
Pasiruošk.
Jei negrįšiu,
papasakok mano istoriją. Dabar!
Prietraiška! Per aukštai!
Ne, taip ir daroma! Tai vadinama rikošeto metodu!
MYLIOS AUKŠČIO TILTAS LIKO 8 KM
Nedaug liko.
Neįsivaizduojat, kaip nekantrauju tai pamatyti.
Tėti! Atvykau tavęs išgelbėti!
Ne, Jaunėli!
- Eik iš čia! - Atrišiu tave
- ir iššoksime! - Ne!
- Palik mane ir eik! - Neatvykau tam,
kad apsisukčiau, leisk atrišti!
Tu viską gadini!
Greičiau, čionai!
Tu, nenuovoka! Pagauk juos!
MYLIOS AUKŠČIO TILTAS 5 KM
Artėjam prie tilto!
Turime pasiekti galą!
- Ką? Kodėl? - Sek paskui mane!
Oho!
Labukas, katinuk!
Tikėjaisi vienas mus įveikti?
Ne. Atsivežiau... maisto išsinešti.
Niekad nesupratau salotų paskirties, iki dabar!
MYLIOS AUKŠČIO TILTAS 1 KM
Bėk! Dabar!
Paskui jį!
Taip, jei ką, pats darau triukus.
Aš...
ir Tomas Kruzas.
Jaunėli!
Sulaikykit jį!
AŠTRUS PADAŽAS
Tai neįtikėtina!
Nejaučiu liežuvio.
Prietraiška!
Ar jūs gale, pasiruošę šokti?
Tėti!
Šok, Jaunėli! Pagausiu!
MYLIOS AUKŠČIO TILTAS
Ką dabar darysim?
Štai ką!
Iki pasimatymo.
Tinklas per daug įtemptas!
Prietraiška, tinklas!
Girdėjau!
Labutis, sveiki sugrįžę!
Kur baigėm?
- Ne! Dar neišmeskit jų! - Ne!
Noriu rasti geriausią vietą jiems prisiploti.
Jaunėli!
Pasiruoškit! Jau beveik!
Atsiprašau, kad nepavyko.
Ne, tu suteikei man antrą šansą.
Tai svarbiausia.
Dabar! Meskit juos dabar!
Ko laukiat?
Jų tarpusavio meilė rodo, kad nepaisant aplinkybių,
jie susitaikė.
- Nes jie kartu. - Ir?
Jei keršto tikslas buvo juos įskaudinti,
nutiko priešingai.
Tai tikriausia ironija!
Ir mums nebepatinka tavo planas.
Jūs tokie pat silpni, kaip tada, kai radau jus žliumbiančius prieglaudoje.
Niekas mūsų nepaims.
Niekad neišaugau raukšlių.
Slepiuosi už jų, nes nemoku bendrauti.
Kas nors, mylėkit mane,
net jei nenusėdžiu ilgiau nei 10 sek.
ir neišlaikau dėmesio!
Padarėme viską, ko prašei.
Net kalbėjau su tuo kvailu akcentu, kad jaustumeisi kaip namuose.
Bet gana!
Didžiuojuosi būdamas niujorkiečiu!
Myliu save tokį, koks esu,
ir aš esu didelis, drąsus berniukas!
Ir dirbu prie savo dėmesio sutelkimo.
Ar tai oro balionas?
Jūs abu
esate
beverčiai!
Kadangi ir pats turiu apvalią figūrą, norėjau pasakyti,
koks gražus jūsų kūnas, pone.
O vargeli!
Virvė. Universali. Patikima.
Tavo kalbėjimo maniera man ne prie širdies, bet ačiū.
Chi chi!
Išsviedei mane iš traukinio? Nesitikėjau.
Kai gyveni laisvėje, turi sukinėti galvą.
Tiesa.
Tai lauko kačių pagrindai.
Ir ten buvo paukščio kaka.
Viskas gerai, Prietraiška?
Ne visai.
Turiu pasirūpinti dar vienu dalykėliu.
Pereinam į...
TILTAS – PRIEMIESTIS
Buvo tamsi ir ūkanota naktis.
Oras buvo drėgnas ir slėgė labiau nei sudaužyta širdis.
Tokiomis naktimis neprasprūsi,
nesutikęs abejotinų personažų,
kurie užsiima nešvariais reikalais visame mieste.
Bet ši naktis bus... kitokia.
Tuoj bus įvykdytas teisingumas.
Ir pelnyta bausmė.
Ar tai... paketas?
Taip.
Tada sutariame.
- Niekas jos neieškos? - Ne...
Padariau, kaip sakei.
Sudeginau dokumentus.
Tada susmulkinau, tada dar padeginau.
Lyg ji niekada nebūtų egzistavusi.
Išskyrus jos nuotrauką ant milijono pieno gaminių.
Tai...
niekada neįvyko.
Sutinku.
Patylėk, prašmatni kate.
Planavai užgrobti pienvežį,
bandei išmesti tas nekaltas kates iš traukinio.
Berniukai viską papasakojo.
Otai.
Tu – mano diena.
Tu – mano naktis.
Atvykom.
Taip. Tu – namuose.
- Klausyk, atsiprašau. - Norėjau atsiprašyti.
Už ką?
Suklydau dėl tavęs.
Ačiū.
Norėjau atsiprašyti už...
Visus blogus dalykus, kurie mums nutiko per pastarąsias dienas?
Žinai, tu irgi prisidėjai prie kai kurių blogų sprendimų, bet...
Atsiprašau, kad įvėliau tave į savo pasaulį.
Tavo vieta čia,
su Džonu ir...
Koks tavo vardas? Oda?
- Taigi... taip, turėčiau eiti. - Taip.
- Nebent... norėtum užeiti? - Ne. Nemanau, kad gera mintis.
- Aš – lauko katinas. - Taip. Žinoma.
- Aš tik... Pagalvojau... - Ne, suprantu.
Bet žinai, ką?
Turiu reikalų kitame miesto gale, taigi...
Ne. Aš irgi labai užsiėmęs. Taip.
Pasimatysim tada?
Žinai, kur mane rast.
Virtuvėje.
Na, rūpinkis savim.
Ir nepamiršk – „nelįsk į kankorėžį“.
Ką? Pats girdėjai. Taip geriau.
Grįžote? Kas vyksta? Jums viskas gerai?
Taip jaudinausi!
Ketinau uždėti daugiau spynų,
kad išlaikyčiau jus viduje, bet pagalvojau:
„Gal jie nori būti lauke?“ Norite laisvai lakstyti?
Labai jūsų pasiilgau.
Puiku vėl būti drauge su visa šeima.
Neįsivaizduojat, kaip sunku buvo šitom dienom,
skambučiai, laukimas, ašaros. Dar ašarų.
Tik nereikia, pasiūliau pasilikti.
Jis norėjo išeiti!
Pats girdėjai, sakė, privalo...
Na, aš...
- Šeimą turi... - Tuoj grįšiu!
Palauk, ką?
Ar vartoju netinkamus žodžius?
Tai ateisi, ar užkelti tau maisto ten?
Ateisiu.
Tik turiu kai ką pabaigti.
Tos žymės rodo, kaip mane myli.
Galvoji, kad tokia jų reikšmė?
Taip.
Ne, tik skaičiavau, kiek lazanijos gabalėlių suvalgei.
Mano aplinka – virtuvė,
mano spalvos – skoniai...
MIAU ŠEFAS
...mano paletė – gomurys.
Vakarienė paruošta!
Oho, sūnau, nežinojau, kad moki gaminti.
Taip, makaronai – mano dažai, o...
lėkštė – mano drobė.
Štai kur ji.
Esu valgęs blogiau.
Ačiū, Garfildai.
Ar jis dažnai užsuks vakarienės?
Taip, jis – šeima.
Ką? Kodėl man atėjo sąskaita už 6 000 pristatymų dronais?
Kada norite gauti prekes?
Rytoj – Šiandien – Dabar Pateikti
SU GIMTADIENIU, GARFILDAI
LAZANIJA
PABAIGA
Aš taip ir planavau
Nors ir malonu susipažinti
Aš – tik anglų koketė
Svajojau apie kačių šou
Kol vieną vakarą gatvėje
Atsitiktinai sutikau
Tokį diskretišką murklį
Pasaulis buvo mums po kojų
Kol jis išvyko ir paliko mane tuščiomis
Aš grįžau
Ir aš medžioju
Kerštas bus toks saldus
DŽINKSĖS G. GRĮŽAU PR.
- Grįžau - Ji grįžo
Laikas karui
Draskysiu, riaumosiu
Katė tyko grobio
Galinga murklė
Ji – gatvės karalienė
Jos vardas – Džinksė
Tai aš
Aš grįžau
Negaliu patikėti, kad jis mane apgavo
Tai buvo negražu
Buvome draugai nuo pradžių
Tikras menas
Geriausi vagišiai-katinai
Jis sukurpė planą
Pavogti visą grietinę
Bet pagavo tik mane
Užrakino narve
Širdis buvo kupina pykčio
Ir pradėjau maniakiškai rėkti
Čia šo-ša-šo-šū-šuo
Ateinu su trenksmu
- Tik nereikia... - Ne, ša.
Jei nepastebėjote...
Aš grįžau ir aš medžioju
Kerštas bus toks saldus
- Aš grįžau - Ji grįžo
Laikas karui
Draskysiu, riaumosiu
Ji medžioja
Galinga murklė
Ji – gatvės karalienė
- Mano vardas – Džinksė - Jos vardas – Džinksė
Tai aš
- Aš grįžau - Ji grįžo
Aš medžioju
Ji grįžo
Galinga murklė
Ji grįžo
Jos vardas – Džinksė
Tai aš
Aš grįžau
Subtitrus išvertė Goda Raškevičiūtė
KODĖL JŪS DAR ČIA?
ŽINAU!
LAUKIATE TĘSINIO!