Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Hvem er det? - Det er Jensen.
Øjeblik.
Ja?
- Karoline, jeg må bede Dem flytte. - Hvad?
Jeg må bede Dem rykke ud. Jeg skal bruge værelset til nogle andre.
- Jeg bor her. - De betaler ikke.
- Jeg skal nok betale. - Karoline...
Karoline.
- Lad mig få tøj på! - De må forstå situationen.
Jeg er nødt til at vise frem nu.
- Hvor meget skylder jeg? - 14 uger.
- De får pengene i morgen. - Skorstenen skal fejes.
- Få det nu gjort. - Jeg ved det godt.
De får dem i morgen. Hvad foregår der?
- Tag hånden af min skulder. - Jeg har boet her i årevis.
- Jeg har penge. - Nej, Karoline.
Jeg beklager, jeg blev forsinket. Vil De følge med?
Der er ikke noget værelse, De kan se. Desværre.
- Tre en halv uge og resten i morgen. - Skal jeg gå til politiet?
Skal jeg slæbe Dem i retten og tvinge Dem til at betale, hvad De skylder?
Jeg er ikke ond mod Dem.
Jeg er bare retfærdig. Jeg er endda tålmodig. Og høflig.
Vær venlig at følge med.
Der er rindende vand mellem klokken 10 og 12.
Og her er der køkken. Karoline, vil De være så venlig?
- Ovnen er utæt. - Der kommer en skorstensfejer i dag.
Der er rotter.
Der er store rotter. De kommer mest om natten.
Når man sover, bider de en i fødderne.
- Karoline, nok. - Der er mange.
Jeg vil ikke bo her.
Jeg vil hjem.
Det går an. Tak.
Jeg bestiller en vogn til i morgen. De kan overtage den efter os.
Jeg skal nok sørge for, prisen er rimelig.
Kom.
Har De et sted at tage hen?
Jeg kan hjælpe Dem med at finde et værelse, De har råd til.
Ikke diskutere. Kom i gang!
- Du forsinker tempoet. - Nålen knækker hele tiden.
- Så vær forsigtig. - Ja.
Så vær forsigtig!
- Hvor meget koster det? - 15 kroner om ugen.
Det var dyrt.
- Hvad med vand? - Nede i gården.
Der står en spand i skabet.
- Ingen gæster. - Fint.
Ja?
Det er syersken, De ville se.
Værsgo. Kom nu.
Vi har modtaget Deres brev, hvor De anmoder om enkestøtte.
Hvordan klarer De Dem?
Jeg er blevet sat ud af min lejlighed...
...hr. direktør.
- Noget nyt om Deres mand? - Nej.
Uden Deres mands dødsattest kan jeg ikke imødekomme Deres anmodning.
Men jeg blev berørt af Deres brev. Deres omstændigheder er...
Ja...
Hm.
Må jeg bede om hans navn?
Peter Nielsen.
Jeg har nogle forbindelser. Jeg kan spørge mig for.
En mand forsvinder ikke bare.
Karoline Nielsen.
Jeg håber ikke, De har noget imod at mødes herude?
Lidt frisk luft renser sindet.
Det er ikke lykkedes mig at finde oplysninger om Deres mand.
Han er ikke at finde på tabslisterne, men...
...det siger jo ikke så meget.
Det beklager jeg.
Har De lyst til at spadsere lidt?
Jeg drømte også om at drage i krig.
Det tillader min stilling selvfølgelig ikke, så...
Jeg gør, hvad jeg kan herfra.
Fremstiller uniformer for eksempel.
- Goddag, hr. - Goddag.
Kastanjer?
Må jeg have lov?
Kan De lide det?
Hvis De har brug for en skulder at støtte Dem til...
...så står jeg til tjeneste.
Hav en god dag.
Kom og køb avis! Den 11. time på den 11. dag!
Kom og køb! Krigen er slut! Tyskerne har overgivet sig!
Kom og køb avis! Kom og køb! Tak.
Kære arbejdere på Kitzler Tekstilfabrik.
Krigen i Europa er forbi, -
og vi går forhåbentlig lysere tider i møde.
Selvom vi ikke tog del i krigen, -
har den forårsaget mere lidelse, end ord kan beskrive.
Så jeg vil bede om et øjebliks stilhed.
En bøn for alle de, der har mistet livet.
Alle.
Tak.
Vi vender tilbage til de bløde tekstiler, -
der har været min families varemærke igennem generationer.
Færre knækkede nåle vil være en behagelig forandring for os alle.
Og så vil jeg gerne udbringe en skål!
Glædelig jul.
Så er du fin.
Du er smuk.
Tak. Tak.
Tænk, at du er min.
Karoline. Karoline!
Vent!
Karoline!
Hvad vil De?
Hvem er De? Hvem er det, De tror, De er? Tag den af!
Karoline? Hvem er det?
Min ven.
- Har De mistet Deres arbejde? - Nej.
Hvorfor har De så venner på værelset, hvis De har arbejde?
Jeg er hendes mand.
Jeg var ovre ved lejligheden. Der bor nogle andre nu.
Hvor har du været?
Jeg var såret.
Jeg har skrevet til dig.
- Har du fået mine breve? - Ja.
Hvorfor har du så ikke svaret? Der er gået et år.
Ja.
Undskyld.
Det må du undskylde.
- Peter? - Ja?
Jeg har fået en anden mand.
Og jeg er blevet gravid.
Jeg troede, du var død. Det fik du mig til at tro.
Så jeg har fået et nyt liv.
Du er min kone.
Gå.
Du skal gå. Gå med dig!
Gå nu!
Gå ud herfra nu!
Farvel, farvel, farvel!
Hvad foregår der?
Undskyld, hr. direktør. Den unge dame vil ikke lytte.
- Jeg har bedt hende gå. - Tak. Jeg kan tage imod hende kort.
Hvad foregår der?
Sig, du vil gifte dig med mig.
Sig det.
Ja.
Ja, jeg vil gifte mig med dig.
Du er modig.
Når jeg får et hus...
...så skal du med.
Hvad skal jeg lave?
Hvad du vil. Du kan være oldfrue.
- Er jeg så stuepige? - Nej, dit fjols. Oldfrue.
Den overordnede over stuepigerne. Du får din egen stuepige. Forstår du?
- Goddag. - Må jeg tage Deres frakker?
Ja tak.
Så det er den unge frøken?
Ja.
Det var pænt af Dem at komme. Jeg er glad for at få hilst på Dem.
Det er min ære, frø... frue.
Kom De med mig.
Det her er en samtale kun mellem os kvinder.
Klæd Dem af, så doktoren kan undersøge Dem.
Alle og enhver kan jo fortælle min søn, hun er gravid. Ikke sandt?
Jo.
Nej...
Bare benklæderne.
De må da vide, hvordan det er.
Ja.
- Det er overstået lige om lidt. - Ja.
Ja.
De kan tage tøjet på igen.
Ja. Hun er gravid.
- Kan det ordnes? - Jeg er bange for, det er for sent.
- Farvel, fru baronesse. - Farvel, hr. doktor.
Min søn kommer aldrig til at gifte sig med Dem.
Kan Jørgen komme herind nu? Tak.
Hent ham.
Ja, mor?
Den unge frøken har fået det indtryk, at I to skal giftes.
- Vi har talt om det, ja. - Jørgen kan gøre, hvad han vil.
Ikke for mine penge, ikke i det her hus.
Men naturligvis hvad han ønsker.
Måske...
Sagde du noget, min dreng?
Måske vi har forhastet os.
- Om forladelse. - Jørgen?
Det var ikke min mening, det skulle komme hertil.
Hvad foregår der?
Så giv ham dog et lommetørklæde.
Tak.
Vil De være venlig at forlade os nu?
Og desuden er De ikke længere ønsket på fabrikken.
Vær venlig at gå nu.
Undskyld.
Deres frakke.
Det gør mig ondt.
Optaget.
Hvad laver De?
Kom.
Sæt dig.
- Erena, giv mig dit håndklæde. - Ja.
Pres. Pres.
- Hvad foregår der? - Hun gled bare.
- Det bryder vi os ikke om. - Jeg skal nok tage mig af hende.
Hvis blødningen ikke stopper, så må De søge læge med det samme.
- Vi følger Dem hjem. - Ellers tak. Jeg har det fint.
Man stikker ikke en strikkepind derop, hvis man har det fint.
Jeg har det fint.
Der findes en anden måde.
Jeg kan hjælpe Dem med at finde en plejefamilie.
Nogle kvinder kan ikke få børn, mens andre får flere, end de ønsker.
Det er kun rimeligt, at vi hjælper hinanden.
Jeg skal den vej.
Kom og besøg mig, når De har født.
Lad være med at give barnet et navn. Det er nemmere sådan.
- Hvorfor skulle De hjælpe mig? - Hvem skulle ellers gøre det?
- Jeg tager et gebyr. - Må jeg få?
Opfør dig ordentligt. Du...
- Hun må godt. - Her.
Pas på blødningen. Det er ikke noget at spøge med.
- Farvel. Kom. - Vi ses.
Pas på hullet. Hop.
Karoline?
Er De blevet fyret?
Der kom en mand med den her.
Jeg har taget det, De skylder mig.
Hør efter, alle sammen. I dag skal jeg bruge kun 20.
Og det skal være de stærkeste. Dem, der virkelig kan arbejde for os.
Stop, stop, stop. Det er nok. Det rækker!
Ud! Ud!
- Pas på! - Hey! Hallo!
Kom nu!
Kom nu. Kom nu.
Shh.
Nancy og Claude!
Ærede publikum!
Højstærede herskaber!
Var der nogen af jer, der var med i Den Store Krig?
Nej? Nej...
Nå, ikke? Heller ikke der? Nej, det tænkte jeg nok.
Men mens De sad derhjemme, roligt og trygt, -
og hyggede Dem med avisen og en lille pilsner, hvad?
Så var der nogle arme stakler, der var ved fronten.
Mine damer og herrer.
Tillad mig at præsentere Dem for en sensation!
Det, krigen spyttede ud!
March.
Svin!
Mine damer og herrer, se nu godt efter.
Se lige ind i det, aviserne ikke turde skrive om.
Se lige ind i smertens ansigt.
Uhyre!
Mine damer og herrer, har nogen af Dem lyst til at røre ved ham?
Er der ingen, der har lyst til at røre det stakkels monster?
Han bider ikke.
Næ...
Dernede har vi en modig ung dame.
Træd nærmere.
Lad os give hende en hånd.
Ja, det er flot.
Kom til mig.
Vær så artig.
Hullet, Peter.
Nå nå, nå nå, nå nå...
Et lille kys måske?
Det stakkels uhyre har nok glemt, hvordan sådan et føles.
Shh...
Det er bare et mareridt. Shh.
Shh...
Rolig. Rolig.
Shh...
Så, så, så...
Slip!
- Karoline? - Øjeblik.
- Hvad foregår der? - Øjeblik. Øjeblik.
- Luk op! - Øjeblik.
- Karoline! - Shh. Rolig.
- Luk så den dør op! - Hold nu kæft!
Det er ikke noget galehus, Karoline.
Hvis han ikke holder op, så smider jeg Dem ud. Forstået?
Undskyld.
Hvad er der sket?
Hvad er det?
Morfin.
Så jeg kan holde mig i ro.
Læg dig til at sove igen, Karoline.
Undskyld.
- Hvad sker der? - Spanden. Spanden...
Sæt Dem.
Sådan. Lad mig lige se.
Lad mig lige se efter. Jo, lad mig lige se. Lad mig se.
- Vi skal have de bukser af. - Hvad sker der her?
Hvad tror De? Hun er ved at føde.
- Så er det jo hospitalet. - Vil De selv vise hende derhen?
Klem. Lad være med at stå og glo. Jeg skal have nogle klude og vand!
- Ja, find nogle klude. - Forbandede idioter.
Ja, det er godt. Så... Den er der næsten.
Kig på mig. Kom så. Pres, pres, pres.
Ja, pres! Pres, pres, pres.
Næste gang presser du igennem. Så skriger du den ud.
Brug alle dine kræfter. Der er kun én vej ud, og det er nu.
Sådan. Og så trækker du vejret. Se på mig!
Kom, kom, kom, pres. Ja!
- Dreng eller pige? - Pige.
Må jeg holde hende?
- Ja. - Okay.
Så smuk. Du er så smuk.
Du kan hedde Susie.
- Men hun er jo ikke din. - Det gør ikke noget.
Men vi kan få et andet barn.
Jeg virker ikke.
Jeg vil ikke beholde hende.
Kom.
Kom og sæt dig sammen med os.
Det her, det er en gave. Det er ikke noget, man bare giver væk.
Shh.
Hvem er det?
Det er til dig.
- Hvem er De? - Karoline.
Vi mødtes på badeanstalten.
Kom ind og luk døren.
- Er det dit barn? - Ja.
Må jeg se?
Ja.
Er det en pige eller en dreng?
- Det er en pige. - Hun er sød.
Hvad er det for en lille skat, vi har her? Så...
- Jeg har ikke givet hende et navn. - Det var klogt.
- Har De penge med? - Ja.
Værsgo.
Kæreste, det er ikke velgørenhed.
Nej, men jeg kommer i morgen og betaler resten.
Nej, nu kan jeg huske Dem.
- Det er jo pigen med nålen. - Ja.
- Hvornår har du født? - I går.
Har du ammet hende i dag?
- Nej. - Så gør det nu.
- Så kommer der te. - Tak.
Var der nogen vanskeligheder ved fødslen?
Nej, det tror jeg ikke.
Lille pige, født...
- Hvad dato er det i dag? - Det ved jeg ikke.
Erena, kan du ikke hente avisen hos fru Andersen?
Ved De allerede, hvem der får mit barn?
Nogle rigtig gode folk.
Doktorer eller sagførere.
Folk, der har råd til at gøre noget godt for andre.
Hun får det godt. Du gør det rigtige.
Det var godt.
- Hun havde lige læst den færdig. - Nå, det er godt.
Født 12. aug... Nej.
Nu skrev jeg dagen i dag. Du fødte jo i går.
Nå... Ja.
Op med armene. Så stramt du kan.
Før eller senere så holder mælken op med at løbe til.
Så.
Så er alt, som det skal være.
Du skylder mig nogle penge.
Ja.
- Skal jeg sige farvel? - Det er nemmere, hvis du lader være.
- Tak. - Farvel.
Karoline, hvor er dit barn?
Det har jeg givet væk.
Til hvem?
Til en dame, der finder plejefamilier.
- Men ville du ikke selv have det? - Nej.
- Selvfølgelig ville jeg da ikke det. - Nå...
Jeg tror også, den lille må have noget at spise.
Ja...
Ja, op til mor, min skat.
Vil du have lidt at spise? Ja...
Vil du have lidt at spise? Nej...
Kom så her.
Hvad vil du?
Har du pengene?
- Nej. - Hvad laver du så her?
- Jeg tænkte, jeg kunne amme hende. - Amme hende?
- Dit barn er her ikke længere. - Hvor er hun så?
Jeg har givet hende videre. Den slags ting kan ikke vente.
- Har du brug for noget? - Der ligger et tæppe under disken.
- Tag det til mig. - Ja.
- Skal jeg gå efter hjælp? - Nej nej. Det går over.
Der er lukket. Lukket, siger jeg!
Rolig.
- Du kan tage nogle bolsjer med. - Jeg vil gerne arbejde for Dem.
Jeg kan amme børnene, mens de venter på deres nye familier.
Ja ja...
Det er bedre end komælk.
- Din mælk bliver ikke ved. - Jo, hvis jeg ammer mig selv.
Det gjorde min mor og solgte mælken. Så kan jeg betale det, jeg skylder.
Det er penge, du skylder mig. Ikke mælk.
Jeg har ikke nogen penge.
Jeg har heller ikke noget sted at tage hen.
Erena? Kom lige herind.
Der er ingen grund til at være snerpet.
Det er kun sundt for hende.
Desuden tager det en evighed at malke med hænderne.
Ja...
Mor, hun lugter.
Så må vi hellere gå i bad.
Hvad med mig?
- Dagmar? - Jeg kommer nu!
- Godnat. - Godnat.
Mor siger, det er tid.
Den sidder godt.
Hvad er det?
Nogle gange bliver folk så følelsesladede.
- Det holder hovedet koldt. - Er det morfin?
Nej, det er æter. Vil du smage?
Tak.
Kom, op.
Kom op at stå. Så...
De kan give ham til Karoline, så kan hun amme ham.
Kom.
- Passer det? - Ja. De gør det rigtige.
- Skal vi undersøge ham? - Det giver ingen mening med ham.
- Hvorfor ikke? - Ingen vil have ham.
Vi må give ham til et børnehjem.
Hallo?
Er du færdig?
Jeg troede lige, du var Dagmar.
Hvad laver du her?
Ved du godt, det er ulovligt at købe og sælge spædbørn?
- Men du er her. - Ja.
Jeg er bare en fyr, der kigger forbi.
Men du arbejder her.
Nogle gange så er jeg så ensom.
Jeg er her.
Der er så mange liv, der passerer igennem den her lejlighed.
Det sætter spor.
Nogle gange fortryder jeg også.
Kære, nu bliver du følsom.
Lad os finde på noget sjovt i dag.
Shh. Ti stille!
Shh.
Hvem er den mand, du ser?
- Svendsen? - Ja.
- Er han Erenas far? - Nej.
Han er bare en mand, jeg morer mig med.
Jeg kan ikke lide den måde, han ser på mig.
- Hvordan? - Jeg tror, han vil more sig med mig.
I dag er det Erenas fødselsdag hurra hurra hurra
hun sikkert sig en gave får som hun har ønsket sig i år
med dejlig chokolade og kager til
Så må du puste.
- Kom. Den sidste. - Ja!
Det er magi.
Du lækker.
- Har du ammet Erena i dag? - Jeg må have glemt det.
Så gør det nu.
Jeg vil ikke have, du kommer forbi længere.
Hvorfor det?
Jeg har ikke brug for dig.
Du kommer til at savne mig.
Lad være.
Af sted med dig.
Hun er ikke ligesom dig.
Salmi... saltlakrids.
Kongen af Danmark. Nej, altheabolsjer.
Nougat.
Lakrids.
Nougat.
Goddag.
Kan jeg hjælpe dig?
Jeg fik at vide, jeg skulle komme herhen.
- Er det om barnet? - Ja.
Hvad skal jeg gøre?
- De skal amme det. - Det kan jeg jo ikke.
- Hvorfor ikke? - Det er ikke min.
- Hvis er det så? - Min mors.
Vil De ikke nok tage ham?
Passer det?
Ja. Det passer.
Den er låst.
Jeg skal nok hjælpe dig.
Du har gjort det rigtige.
Du gjorde en god gerning. Du hjalp, hvor ingen andre hjælper.
Du kan beholde barnet.
Indtil vi finder en familie, der er god nok.
Tak.
Shh.
Det er altafgørende, når De skal ud at spadsere, -
at vi har det rigtige fodtøj.
Hvad synes du om dem?
Synes du, de er gode?
Den her...
...den er smuk. Rigtig grim.
Hans mor fik sin egen datter til at aflevere ham til mig og Dagmar.
Hun kunne ikke engang gøre det selv. Det synes jeg er svagt.
Jeg passer på ham, indtil vi finder en familie, der er god nok.
- Dagmar hjalp også dig? - Ja.
- Men hvem vil tage ham til sig? - Nogle gode mennesker.
Det kunne være doktorer eller sagførere.
Folk, der har råd til at gøre noget godt.
- Og fik de også dit barn? - Ja.
Jeg tror, han er vågen dernede.
Hej.
Karoline...
Må jeg sove hos dig?
Nej.
Må jeg så få noget mælk, så jeg kan falde i søvn?
- Nej. Gå i seng. - Hvorfor?
Fordi jeg gør det ikke mere. Gå i seng.
Hvorfor gør du sådan noget, hvad?
Hvorfor gør du sådan noget?
- Hvad laver du? - Jeg har fundet en familie.
- Allerede? - Ja.
- Hvem er de? - Det kan jeg ikke fortælle dig.
- Jeg vil vide, hvem de er. - Det vil de ikke have.
Jeg kan ikke have dig her, hvis du er så følsom. Det er en forretning.
Er det, fordi jeg slog Erena?
Er det? Er det derfor, du tager ham? Er det det?
Du sagde, jeg skulle passe på ham. Det sagde du!
- Hvorfor tager du ham så bare? - Så er det nok!
- Du kan ikke bare sige... - Shh!
Tak skal De have.
Hvor var du henne?
Du har ladet butikken stå åben. Alle og enhver kunne være gået ind.
Karoline!
Er du utilpas?
Du ryster.
Karoline...
Hvor er mit barn?
- Dit barn er hos sin familie. - Løgner!
- Hvor er hun? - Dit barn er hos sin familie.
Morder! Du har slået hende ihjel!
Du har slået hende ihjel?
Hvorfor?
Så, så, så...
Jeg ved godt, det gør ondt.
Verden er et frygteligt sted.
Men vi bliver nødt til at tro på, det ikke er sådan.
Forstår du det?
Nej.
Tag nogle dråber.
Det hjælper smerten med at fortage sig.
Kom. Lad mig nu hjælpe dig.
Kom. Drik. Drik!
Kom.
Sådan.
Sådan. God pige.
Du skal passe på Erena. Du er god for hende.
Jeg vil ikke have hende.
Karoline...
Karoline, kom til mig.
Jeg har lavet noget suppe til dig. Du skal spise noget. Kom.
Karoline, kom.
- Dråber. - Jeg har ikke flere. Flasken er tom.
Spis nu.
Du kan få nafta.
Kom.
Træk vejret dybt.
Igen.
Sidste gang.
Du kan hvile dig lidt, men vi skal snart tilbage til hverdagen.
Du har gjort det rigtige.
Det får smerten til at fortage sig.
Fortæl noget om dig selv.
Jeg ved ingenting.
Er du... Er du fra byen?
Eller fra landet? Der kommer jeg fra.
Jeg var malkepige.
Jeg var alene, første gang jeg fødte.
Jeg bed navlestrengen over med tænderne.
Alle de andre var dødfødte.
Alle fem.
Jeg fryser.
Jeg synes, det er koldt.
Det er koldt.
Kom med hende.
- Har du ammet hende i dag? - Ja.
Har I penge med?
Tak.
Nå, er du ked af det, lille ven? Hvad?
- Vil I have en kop te? - Nej tak.
Vil du gerne amme hende en sidste gang?
Nej. Jeg tror bare gerne, jeg vil gå nu. Frida?
- Jeg vil gerne gå nu. - Jamen så lad mig følge jer ud.
- Farvel. - Er Karoline her?
Nej. I har gjort det rigtige.
Vil du gøre det den her gang?
Det er nemt. Du skal bare klemme til.
Nej...
Klem hende, som om du aldrig vil af med hende. Kom så.
Klem hende.
Kom.
Nej, jeg vil ikke.
Fru Overby?
Vær venlig at lukke op.
Vi har fortrudt.
Vi vil have barnet tilbage.
Karoline! Er du derinde?
Luk op!
Jeg henter politiet, hvis ikke du lukker op.
Hører du?
Det var en dame, der fik barnet.
Vi ved ikke, hvem hun er.
Hun er fra landet, og vi...
Vi ved ikke, hvad hun hedder. Hun er allerede taget tilbage.
Vi skal bare klæde os på og så tage os godt ud.
Klæd dig på.
Klæd dig på!
Tag den her på.
Erena...
Hvad laver du?
Kom ned derfra.
Dagmar Overby, det er politiet. Luk op!
- Bliv hos mig. - Kom ned.
Du har ingen steder at gå hen. Bliv her.
Luk op, eller vi bryder døren ind!
Dagmar Overby?
- Ja. - Tag hende.
Vær venlig at følge med.
Ja.
- Jeg skal have Erena med. - Vi skal nok tage os af hende.
- Vi skal nok tage os af hende. Kom. - Erena...
Ja, det er flot. Flot.
Balance, balance.
- Skål! - Skål!
I dette herlige møgvejr.
Vi tager snart sydpå.
Og vi er blevet enige om, at du er velkommen, hvis du har lyst.
Tak.
Hvad gjorde du med dit barn?
Det gav jeg væk.
Det er nok for det bedste.
Har du din medicin?
Du klarer dig uden.
Kom.
Hvordan tog De livet af fru Andersens spædbarn?
Jeg kan ikke huske det.
Hvad gjorde De af liget af fru Andersens barn?
Jeg kan ikke huske det. Jeg brændte det eller puttede det i dasset.
Måske i november, måske marts. Der var så mange.
I den notesbog, der er fundet, opregner De -
35 møder med kvinder og deres spædbørn.
- Slog De alle dem ihjel? - Hvor er mit barn?
Jeg vil have mit barn tilbage, din fede ko!
Du skal brænde i helvede! Slip mig!
Var der andre, der vidste, hvad De gjorde ved børnene?
Nej.
Hvad med...
...Deres såkaldte datter, Erena?
Har hun vidst noget?
Nej.
Er der bevis for, at det barn rent faktisk er Deres datter?
Mit ord.
Efter lægernes mening er De for gammel til at være hendes mor.
Deres lem er også gammelt.
- Lad mig se hende. Hvor er hun? - Alt er helt fint på børnehjemmet.
Lad mig se hende. Så giver jeg Dem fire lig til.
- Fire til? - Ja, fire, måske fem.
Jeg puttede et i lokummet i Prinsgade.
Og jeg... jeg tog et i tasken, da jeg skulle til...
Hvorfor, fru Overby?
Hvorfor slog De dem ihjel?
- Det var det, der var brug for. - Hvad mener De?
De børn betød mange lidelser for Deres mødre.
- Djævel! - Jeg hjalp dem!
Jeg tvivler på, at en mor ønsker sit barn slået ihjel.
Hvad skulle de ellers gøre?
De lovede dem et bedre liv. En kærlig plejefamilie.
Tror De selv på det?
Se Dem omkring.
Ingen tror for alvor på, at deres skamfulde spædbarn -
får en elskelig doktorfar. Eller en respektabel frue til mor.
Jeg gjorde kun det, der var brug for.
Det, som I er bange for at gøre. I er for bange til at indrømme det.
I burde give mig en medalje.
Barnemorder!
- Brænd i helvede! - Dræb hende!
- Vagt! Før hende ud! - Morderske!
- Dræb hende! - Mit barn!
...ske din vilje som i himlen således også på jorden.
Giv os i dag vort daglige brød -
og forlad os vor skyld, som også vi forlader vores skyldnere.
Og led os ikke ind i fristelse, men fri os fra det onde.
Thi dit er riget og magten og æren i evighed. Amen.
Værsågod at spise.
Det er lidt usædvanligt at ville adoptere et barn på syv år.
Har De tænkt Dem godt om?
Ja.
De er sikker?
Ja.
Jeg er taknemmelig for mennesker som Dem.
Der giver et barn en chance mere.
Nu henter jeg pigen.
Gå hen til fruen.
Danske tekster: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service