Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PIKEN MED NÅLEN
- Hvem er det? - Det er Jensen.
Øyeblikk.
Ja?
- Karoline, jeg må be Dem flytte. - Hva?
Jeg må be Dem flytte ut. Jeg trenger værelset til andre.
- Jeg bor her. - De betaler ikke.
- Jeg skal betale. - Karoline ...
Karoline.
- La meg få på klær! - De må forstå situasjonen.
Jeg må vise det frem nå.
- Hvor mye skylder jeg? - 14 uker.
- De får pengene i morgen. - Skorsteinen skal feies.
- Få det gjort nå. - Jeg vet det.
De får dem i morgen. Hva foregår her?
- Ta hånden av skulderen min. - Jeg har bodd her i årevis.
- Jeg har penger. - Nei, Karoline.
Jeg beklager at jeg ble forsinket. Vil De bli med?
Det er ikke noe værelse De kan se. Dessverre.
- Tre en halv uke og resten i morgen. - Skal jeg gå til politiet?
Skal jeg slepe Dem i retten og tvinge Dem til å betale det De skylder?
Jeg er ikke slem.
Jeg er bare rettferdig. Til og med tålmodig. Og høflig.
Vær så vennlig å bli med.
Det er rennende vann mellom klokken 10 og 12.
Og her er det kjøkken. Karoline, vil De være så vennlig?
- Ovnen er utett. - Det kommer skorsteinsfeier i dag.
Det er rotter.
Det er store rotter. De kommer mest om natten.
Når man sover, biter de deg i føttene.
- Karoline, nok. - Det er mange.
Jeg vil ikke bo her.
Jeg vil hjem.
Det går an. Takk.
Jeg bestiller en bil til i morgen. De kan overta den etter oss.
Jeg skal sørge for at prisen er rimelig.
Kom.
Har De et sted å dra?
Jeg kan hjelpe Dem å finne et rom De har råd til.
Ikke diskuter. Kom i gang!
- Du forsinker tempoet. - Nålen brekker hele tiden.
- Så vær forsiktig. - Ja.
Så vær forsiktig!
- Hvor mye koster det? - 15 kroner uken.
Det var dyrt.
- Hva med vann? - Nede i gården.
Det står en bøtte i skapet.
- Ingen gjester. - Fint.
Ja?
Det er syersken De ville se.
Vær så god. Kom nå.
Vi har mottatt Deres brev der De anmoder om enkestøtte.
Hvordan klarer De Dem?
Jeg er kastet ut av leiligheten ...
... hr. direktør.
- Noe nytt om Deres mann? - Nei.
Uten Deres manns dødsattest kan jeg ikke imøtekomme Deres anmodning.
Men jeg ble berørt av Deres brev. Deres omstendigheter er ...
Ja ...
Får jeg be om hans navn?
Peter Nielsen.
Jeg har forbindelser. Jeg kan spørre meg for.
En mann forsvinner ikke bare.
Karoline Nielsen.
Jeg håper ikke De har noe imot å møtes her ute?
Litt frisk luft renser sinnet.
Jeg har ikke klart å finne opplysninger om Deres mann.
Han er ikke å finne på tapslistene, men ...
... det sier jo ikke så mye.
Det beklager jeg.
Har De lyst til å spasere litt?
Jeg drømte også om å dra i krigen.
Min stilling tillater selvfølgelig ikke det, så ...
Jeg gjør det jeg kan herfra.
Fremstiller uniformer, for eksempel.
- God dag. - God dag.
Kastanjer?
Får jeg lov?
Liker De det?
Hvis De trenger en skulder å støtte Dem til ...
... så står jeg til tjeneste.
Ha en god dag.
KITZLER SYFABRIKK
Kom og kjøp avis! Den 11. timen den 11. dagen!
Kom og kjøp! Krigen er slutt! Tyskerne har overgitt seg!
Kom og kjøp avis! Kom og kjøp! Takk.
Kjære arbeidere på Kitzler tekstilfabrikk.
Krigen i Europa er over, -
- og vi går forhåpentligvis lysere tider i møte.
Selv om vi ikke deltok i krigen -
- har den forårsaket mer lidelse enn ord kan beskrive.
Så jeg vil be om et øyeblikks stillhet.
En bønn for alle de som har mistet livet.
Alle.
Takk.
Vi går tilbake til de myke tekstilene -
- som har vært familiens varemerke i generasjoner.
Færre brukne nåler blir en behagelig forandring for oss alle.
Og så vil jeg utbringe en skål!
Gledelig jul.
Så fin.
Du er pen.
Takk. Takk.
Tenk at du er min.
Karoline. Karoline!
Vent!
Karoline!
Hva vil De?
Hvem er De? Hvem er det De tror De er? Ta den av!
Karoline? Hvem er det?
Vennen min.
- Har De mistet arbeidet? - Nei.
Hvorfor har De venner på rommet hvis De har arbeid?
Jeg er mannen hennes.
Jeg var borte ved leiligheten. Det bor andre der nå.
Hvor har du vært?
Jeg var såret.
Jeg har skrevet til deg.
- Har du fått brevene mine? - Ja.
Hvorfor har du ikke svart? Det har gått et år.
Ja.
Unnskyld.
Det må du unnskylde.
- Peter? - Ja?
Jeg har fått en annen mann.
Og jeg er gravid.
Jeg trodde du var død. Du fikk meg til å tro det.
Så jeg har fått et nytt liv.
Du er min kone.
Gå.
Du skal gå. Gå din vei!
Gå nå!
Gå ut nå!
Farvel, farvel, farvel!
Hva foregår her?
Unnskyld, hr. direktør. Den unge damen vil ikke høre.
- Jeg har bedt henne gå. - Takk. Jeg kan motta henne kort.
Hva skjer?
Si du vil gifte deg med meg.
Si det.
Ja.
Ja, jeg vil gifte meg med deg.
Du er modig.
Når jeg får et hus ...
... skal du være med.
Hva skal jeg gjøre?
Hva du vil. Du kan være oldfrue.
- Er jeg stuepike da? - Nei, ditt fjols. Oldfrue.
Stuepikenes overordnede. Du får din egen stuepike. Forstår du?
- God dag. - Kan jeg ta frakkene?
Ja takk.
Så det er den unge frøken?
Ja.
Det var snilt av Dem å komme. Jeg er glad for å få hilst på Dem.
Det er min ære, frø... frue.
Bli med meg.
Dette er en samtale bare mellom oss kvinner.
Kle av Dem, så doktoren kan undersøke Dem.
Alle og enhver kan jo fortelle min sønn at hun er gravid. Ikke sant?
Ja.
Nei ...
Bare benklærne.
De må da vite hvordan det er.
Ja.
- Det er fort overstått. - Ja.
Ja.
De kan ta på tøyet igjen.
Ja. Hun er gravid.
- Kan det ordnes? - Jeg er redd det er for sent.
- Farvel, fru baronesse. - Farvel, hr. doktor.
Min sønn kommer aldri til å gifte seg med Dem.
Kan Jørgen komme inn her nå? Takk.
Hent ham.
Ja, mor?
Den unge frøken har fått det inntrykk at dere to skal gifte dere.
- Vi har snakket om det, ja. - Jørgen kan gjøre hva han vil.
Ikke for mine penger, ikke i dette huset.
Men selvsagt som han ønsker.
Kanskje ...
Sa du noe, gutten min?
Kanskje vi har forhastet oss.
- Om forlatelse. - Jørgen ...?
Det var ikke meningen at det skulle komme så langt.
Hva er det som foregår?
Gi ham et lommetørkle, da.
Takk.
Vil De være så vennlig å forlate oss nå?
Og dessuten er De ikke lenger ønsket på fabrikken.
Vær så vennlig å gå nå.
Unnskyld.
Frakken Deres.
Jeg beklager.
Opptatt.
Hva gjør De?
Kom.
Sett deg.
- Erena, gi meg håndkleet ditt. - Ja.
Press. Press.
- Hva foregår her? - Hun bare gled.
- Det liker vi ikke. - Jeg skal ta meg av henne.
Hvis ikke blødningen stopper, må De søke lege med en gang.
- Vi følger Dem hjem. - Ellers takk. Jeg har det bra.
Man stikker ikke en strikkepinne opp der hvis man har det bra.
Jeg har det bra.
Det fins en annen måte.
Jeg kan hjelpe Dem å finne en pleiefamilie.
Noen kvinner kan ikke få barn, mens andre får flere enn de ønsker.
Det er bare rimelig at vi hjelper hverandre.
Jeg skal den veien.
Kom og besøk meg når De har født.
Ikke gi barnet noe navn. Det er lettere sånn.
- Hvorfor skulle De hjelpe meg? - Hvem skulle ellers gjøre det?
- Jeg tar et gebyr. - Kan jeg få?
Oppfør deg ordentlig. Du ...
- Hun får lov. - Her.
Pass på blødningen. Det er ikke noe å spøke med.
- Farvel. Kom. - Vi ses.
Pass på hullet. Hopp.
Karoline?
Ble De oppsagt?
Det kom en mann med denne.
Jeg har tatt det De skylder meg.
Hør etter, alle sammen. I dag trenger jeg bare 20.
Og det skal være de sterkeste. De som virkelig kan arbeide for oss.
Stopp, stopp, stopp. Det er nok. Det holder!
Ut! Ut!
- Pass på! - Hei! Hallo!
SIRKUS VARIETÉ OPPLEV UNIKE SENSASJONER
Kom da!
Kom da. Kom da.
Nancy og Claude!
Ærede publikum!
Høyt ærede herskaper!
Var noen av dere med i Den Store Krigen?
Nei? Nei ...
Og? Ikke der heller? Nei, jeg tenkte meg nok det.
Men mens De satt rolig og trygt hjemme -
- og koste Dem med avisen og en liten pils, hva?
Så var det noen arme stakkarer som var ved fronten.
Mine damer og herrer.
Tillat meg å presentere Dem for en sensasjon!
Det krigen spyttet ut!
Marsj.
Svin!
Mine damer og herrer, se godt etter.
Se rett inn i det avisene ikke våget å skrive om.
Se rett inn i smertens ansikt.
Uhyre!
Mine damer og herrer, har noen lyst til å røre ham?
Er det ingen som har lyst til å røre det arme monsteret?
Han biter ikke.
Nei ...
Der nede har vi en modig ung dame.
Tre nærmere.
La oss gi henne applaus.
Ja, det er flott.
Kom til meg.
Vær så god.
Hullet, Peter.
Nå-nå, nå-nå, nå-nå ...
Et lite kyss, kanskje?
Det arme uhyret har nok glemt hvordan et sånt føles.
Det er bare et mareritt.
Rolig. Rolig.
Så, så, så ...
Slipp!
- Karoline? - Øyeblikk.
- Hva foregår der inne? - Øyeblikk. Øyeblikk.
- Lukk opp! - Øyeblikk.
- Karoline! - Rolig.
- Lukk opp den døren! - Hold kjeft!
Det er ikke noe galehus, Karoline.
Hvis han ikke holder opp, kaster jeg Dem ut. Forstått?
Unnskyld.
Hva har skjedd?
Hva er det?
Morfin.
Så jeg kan holde meg i ro.
Legg deg til å sove igjen, Karoline.
Unnskyld.
- Hva skjer? - Bøtten. Bøtten ...
Sett Dem.
Sånn. La meg se.
La meg se etter. Jo, la meg se. La meg se.
- Vi må ha av den buksen. - Hva skjer her?
Hva tror De? Hun skal føde.
- Da er det jo sykehuset. - Vil De selv vise henne vei dit?
Klem. Ikke stå og glo. Jeg må ha kluter og vann!
- Ja, finn noen kluter. - Forbannede idioter.
Ja, det er bra. Så ... Det er nesten der.
Se på meg. Kom igjen. Press, press, press.
Ja, press! Press, press, press.
Neste gang presser du gjennom. Så skriker du den ut.
Bruk alle kreftene. Det er bare en vei ut, og det er nå.
Sånn. Og så puster du. Se på meg!
Kom, kom, kom, press. Ja!
- Gutt eller pike? - Pike.
Får jeg holde henne?
- Ja. - Okay.
Så pen. Du er så pen.
Du kan hete Susie.
- Men hun er jo ikke din. - Det gjør ikke noe.
Men vi kan få et annet barn.
Jeg virker ikke.
Jeg vil ikke beholde henne.
Kom.
Kom og sett deg sammen med oss.
Dette er en gave. Det er ikke noe man bare gir bort.
Hvem er det?
Det er til deg.
- Hvem er De? - Karoline.
Vi møttes på badeanstalten.
Kom inn og lukk døren.
- Er det ditt barn? - Ja.
Får jeg se?
Ja.
Er det en pike eller en gutt?
- Det er en pike. - Hun er søt.
Hva er det for en liten skatt vi har her? Så ...
- Jeg har ikke gitt henne navn. - Det var klokt.
- Har De med penger? - Ja.
Vær så god.
Kjære, det er ikke veldedighet.
Nei, men jeg kommer i morgen og betaler resten.
Nei, nå kan jeg huske Dem.
- Det er jo piken med nålen. - Ja.
- Når har du født? - I går.
Har du ammet henne i dag?
- Nei. - Så gjør det nå.
- Nå kommer det te. - Takk.
Var det noen vanskeligheter ved fødselen?
Nei, jeg tror ikke det.
Liten pike, født ...
- Hvilken dato er det i dag? - Jeg vet ikke.
Erena, kan du ikke hente avisen hos fru Andersen?
Vet De allerede hvem som får barnet mitt?
Noen veldig gode folk.
Leger eller advokater.
Folk som har råd til å gjøre noe godt for andre.
Hun får det godt. Du gjør det rette.
Det var bra.
- Hun hadde akkurat lest den ferdig. - Det var da bra.
Født 12. aug... Nei.
Nå skrev jeg dagen i dag. Du fødte jo i går.
Nå ... Ja.
Opp med armene. Så stramt du kan.
Før eller senere slutter melken å løpe.
Sånn.
Da er alt som det skal være.
Du skylder meg penger.
Ja.
- Skal jeg si farvel? - Det er lettere hvis du lar være.
- Takk. - Farvel.
Karoline, hvor er barnet ditt?
Det har jeg gitt bort.
Til hvem?
Til en dame som finner pleiefamilier.
- Men ville du ikke ha det selv? - Nei.
- Selvfølgelig ville jeg ikke det. - Å ...
Jeg tror den lille må ha noe å spise.
Ja ...
Ja, opp til mor, skatt.
Vil du ha litt å spise? Ja ...
Vil du ha litt å spise? Nei ...
Kom her.
Hva vil du?
Har du pengene?
- Nei. - Hva gjør du her da?
- Jeg tenkte jeg kunne amme henne. - Amme henne?
- Barnet er ikke her lenger. - Hvor er hun da?
Jeg har gitt henne videre. Slike ting kan ikke vente.
- Trenger du noe? - Det ligger et teppe under disken.
- Ta det til meg. - Ja.
- Skal jeg gå etter hjelp? - Nei, nei. Det går over.
Det er stengt. Stengt, sier jeg!
Rolig.
- Du kan ta med noen drops. - Jeg vil arbeide for Dem.
Jeg kan amme barna mens de venter på nye familier.
Ja, ja ...
Det er bedre enn kumelk.
- Melken din fortsetter ikke. - Jo, hvis jeg ammer meg selv.
Det gjorde mor, og solgte melken. Da kan jeg betale det jeg skylder.
Det er penger du skylder meg. Ikke melk.
Jeg har ikke penger.
Jeg har ikke noe sted å dra heller.
Erena? Kom inn her.
Det er ingen grunn til å være snerpete.
Det er bare sunt for henne.
Dessuten tar det en evighet å melke med hendene.
Ja ...
Mor, hun lukter.
Da må vi jo gå i bad.
Hva med meg?
- Dagmar? - Jeg kommer nå!
- God natt. - God natt.
Mor sier det er tid.
Den sitter godt.
Hva er det?
Noen ganger blir folk så følelsesladet.
- Det gjør hodet kaldt. - Er det morfin?
Nei, det er eter. Vil du smake?
Takk.
Kom, opp.
Kom opp og stå. Sånn ...
De kan gi ham til Karoline, så kan hun amme ham.
Kom.
- Er det nok? - Ja. De gjør det rette.
- Skal vi undersøke ham? - Det gir ingen mening med ham.
- Hvorfor ikke? - Ingen vil ha ham.
Vi må gi ham til et barnehjem.
Karoline 23 år
Pikebarn fint og sunt 12. august
Hallo?
Er du ferdig?
Jeg trodde du var Dagmar.
Hva gjør du her?
Vet du at det er ulovlig å kjøpe og selge spedbarn?
- Men du er her. - Ja.
Jeg er bare en fyr som ser innom.
Men du arbeider her.
Noen ganger er jeg så ensom.
Jeg er her.
Det er så mange liv som passerer gjennom denne leiligheten.
Det setter spor.
Noen ganger angrer jeg også.
Kjære, nå blir du følsom.
La oss finne på noe morsomt i dag.
Ti stille!
Hvem er den mannen du ser?
- Svendsen? - Ja.
- Er han Erenas far? - Nei.
Han er bare en mann jeg morer meg med.
Jeg liker ikke den måten han ser på meg.
- Hvordan? - Jeg tror han vil more seg med meg.
I dag er det Erenas fødselsdag hurra hurra hurra
hun sikkert seg en gave får som hun har ønsket seg i år
med deilig sjokolade og kaker til
Nå får du blåse.
- Kom. Det siste. - Ja!
Det er magi.
Du lekker.
- Har du ammet Erena i dag? - Jeg må ha glemt det.
Så gjør det nå.
Jeg vil ikke at du kommer innom mer.
Hvorfor det?
Jeg trenger deg ikke.
Du kommer til å savne meg.
La være.
Av sted med deg.
Hun er ikke som deg.
Salmi... salt lakris.
Kongen av Danmark. Nei, altheadrops.
Nougat.
Lakris.
Nougat.
God dag.
Kan jeg hjelpe deg?
Jeg fikk vite at jeg skulle komme hit.
- Gjelder det barnet? - Ja.
Hva skal jeg gjøre?
- De skal amme det. - Det kan jeg jo ikke.
- Hvorfor ikke? - Det er ikke mitt.
- Hvem sitt er det da? - Mor sitt.
Vil De være så snill å ta ham?
Stemmer det?
Ja. Det stemmer.
Den er låst.
Jeg skal hjelpe deg.
Du har gjort det rette.
Du gjorde en god gjerning. Du hjalp der ingen andre hjelper.
Du kan beholde barnet.
Til vi finner en familie som er god nok.
Takk.
Viktigst av alt, når De skal ut og spasere, -
- at vi har riktig fottøy.
Hva syns du om dem?
Syns du de er gode?
Denne ...
... den er pen. Veldig stygg.
Moren fikk sin egen datter til å levere ham til meg og Dagmar.
Hun kunne ikke engang gjøre det selv. Det syns jeg er svakt.
Jeg passer på ham til vi finner en familie som er god nok.
- Hjalp Dagmar deg også? - Ja.
- Men hvem vil ta ham til seg? - Gode mennesker.
Det kan være leger eller advokater.
Folk som har råd til å gjøre noe godt.
- Og de fikk ditt barn også? - Ja.
Jeg tror han er våken nedi der.
Hei.
Karoline ...
Kan jeg sove hos deg?
Nei.
Kan jeg få litt melk, da, så jeg kan sovne?
- Nei. Gå i seng. - Hvorfor?
Fordi jeg ikke gjør det mer. Gå i seng.
Hvorfor gjør du sånt, hva?
Hvorfor gjør du sånt?
- Hva gjør du? - Jeg har funnet en familie.
- Allerede? - Ja.
- Hvem er de? - Det kan jeg ikke fortelle.
- Jeg vil vite hvem de er. - Det vil ikke de.
Jeg kan ikke ha deg her hvis du er så følsom. Det er en forretning.
Er det fordi jeg slo Erena?
Er det? Er det derfor du tar ham? Er det det?
Du sa jeg skulle passe på ham. Det sa du!
- Hvorfor tar du ham bare? - Nå er det nok!
Du kan ikke bare si at jeg ...
Takk skal De ha.
Hvor var du?
Du har latt butikken stå åpen. Alle og enhver kunne ha gått inn.
Karoline!
Er du utilpass?
Du skjelver.
Karoline ...
Hvor er barnet mitt?
- Barnet er hos familien sin. - Løgner!
- Hvor er hun? - Barnet er hos familien sin.
Morder! Du har drept henne!
Du har drept henne?
Hvorfor?
Så, så, så ...
Jeg vet det gjør vondt.
Verden er et fryktelig sted.
Men vi blir nødt til å tro at det ikke er sånn.
Forstår du det?
Nei.
Ta noen dråper.
Det hjelper til med at smerten fortar seg.
Kom. La meg hjelpe deg.
Kom. Drikk. Drikk!
Kom.
Sånn.
Sånn. Flink pike.
Du skal passe på Erena. Du er god for henne.
Jeg vil ikke ha henne.
Karoline ...
Karoline, kom til meg.
Jeg har laget suppe til deg. Du må spise noe. Kom.
Karoline, kom.
- Dråper. - Jeg har ikke mer. Flasken er tom.
Spis nå.
Du kan få nafta.
Kom.
Pust dypt inn.
Igjen.
Siste gang.
Du kan hvile deg litt, men vi må snart tilbake til hverdagen.
Du har gjort det rette.
Det får smerten til å forta seg.
Fortell noe om deg selv.
Jeg vet ingenting.
Er du ... Er du fra byen?
Eller fra landet? Jeg er derfra.
Jeg var budeie.
Jeg var alene første gang jeg fødte.
Jeg bet av navlestrengen med tennene.
Alle de andre var dødfødt.
Alle fem.
Jeg fryser.
Jeg syns det er kaldt.
Det er kaldt.
Kom med henne.
- Har du ammet henne i dag? - Ja.
Har dere med penger?
Takk.
Å, er du lei deg, lille venn? Hva?
- Vil dere ha en kopp te? - Nei takk.
Vil du amme henne en siste gang?
Nei. Jeg tror jeg bare vil gå nå. Frida?
- Jeg vil gå nå. - La meg følge dere ut.
- Farvel. - Er Karoline her?
Nei. Dere har gjort det rette.
Vil du gjøre det denne gangen?
Det er lett. Du skal bare klemme til.
Nei ...
Klem henne som om du aldri vil miste henne. Kom igjen.
Klem henne.
Kom.
Nei, jeg vil ikke.
Fru Overby?
Vær så vennlig å lukke opp.
Vi angrer.
Vi vil ha tilbake barnet.
Karoline! Er du der inne?
Lukk opp!
Jeg henter politiet hvis ikke du lukker opp.
Hører du?
Det var en dame som fikk barnet.
Vi vet ikke hvem hun er.
Hun er fra landet, og vi ...
Vi vet ikke hva hun heter. Hun har dratt tilbake alt.
Vi skal bare kle på oss og så ta oss godt ut.
Kle på deg.
Kle på deg!
Ta på denne.
Erena ...!
Hva gjør du?
Kom ned.
Dagmar Overby, det er politiet. Lukk opp!
- Bli hos meg. - Kom ned.
Du har ingen steder å gå. Bli her.
Lukk opp, ellers bryter vi inn døren!
Dagmar Overby?
- Ja. - Ta henne.
Vennligst bli med.
Ja.
- Jeg må ha med Erena. - Vi skal ta oss av henne.
- Vi skal ta oss av henne. Kom. - Erena ...
Ja, det er flott. Flott.
Balanse, balanse.
- Skål! - Skål!
I dette herlige drittværet.
BARNEMODERSKE FANGET! DAGMAR OVERBY
Vi drar sørpå snart.
Og vi er blitt enige om at du er velkommen hvis du har lyst.
Takk.
Hva gjorde du med barnet?
Det ga jeg bort.
Det var nok det beste.
Har du medisinen din?
Du klarer deg uten.
Kom.
Hvordan tok De livet av fru Andersens spedbarn?
Jeg kan ikke huske det.
Hva gjorde De med liket av fru Andersens barn?
Jeg kan ikke huske det. Brente det eller la det i utedoen.
Kanskje i november, kanskje mars. Det var så mange.
I den notisboken som er funnet regner De opp -
- 35 møter med kvinner og deres spedbarn.
- Drepte De dem alle? - Hvor er barnet mitt?
Jeg vil ha igjen barnet mitt, din feite ku!
Du skal brenne i helvete! Slipp meg!
Var det andre som visste hva De gjorde med barna?
Nei.
Hva med ...
... Deres såkalte datter, Erena?
Har hun visst noe?
Nei.
Er det bevis for at det barnet faktisk er Deres datter?
Mitt ord.
Etter legenes mening er De for gammel til å være moren.
Deres lem er også gammelt.
- La meg se henne. Hvor er hun? - Alt er helt fint på barnehjemmet.
La meg se henne. Så gir jeg Dem fire lik til.
- Fire til? - Ja, fire, kanskje fem.
Jeg la et i avløpet i Prinsgade.
Og jeg ... jeg tok et i vesken da jeg skulle til ...
Hvorfor, fru Overby?
Hvorfor drepte De dem?
- Det var det det var behov for. - Hva mener De?
De barna betød mange lidelser for mødrene.
- Djevel! - Jeg hjalp dem!
Jeg tviler på at en mor ønsker barnet sitt drept.
Hva skulle de ellers gjort?
De lovte dem et bedre liv. En kjærlig pleiefamilie.
Tror De på det selv?
Se Dem omkring.
Ingen tror for alvor på at deres skammelige spedbarn -
- får en elskelig doktorfar. Eller en respektabel frue til mor.
Jeg gjorde bare det det var behov for.
Det som dere er redde for å gjøre. Dere er for redde til å innrømme det.
Dere burde gi meg en medalje.
Barnemorder!
- Brenn i helvete! - Drep henne!
- Vakt! Før henne ut! - Morderske!
- Drep henne! - Barnet mitt!
... skje din vilje som i himmelen således også på jorden.
Gi oss i dag vårt daglige brød -
- og forlat oss vår skyld, som vi og forlater våre skyldnere.
Og led oss ikke inn i fristelse, men fri oss fra det onde.
Thi ditt er riket og makten og æren i evighet. Amen.
Vær så god, spis.
Det er litt uvanlig å ville adoptere et barn på syv år.
Har De tenkt Dem godt om?
Ja.
De er sikker?
Ja.
Jeg er takknemlig for mennesker som Dem.
Som gir et barn en sjanse til.
Nå henter jeg piken.
Gå til fruen.
Inspirert av virkelige hendelser
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service