Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FLICKAN MED NÅLEN
-Vem är det? -Det är Jensen.
Ett ögonblick.
Ja?
-Karoline, jag måste be er flytta. -Vad?
Jag måste be er ge er av. Jag behöver rummet till andra.
-Jag bor här. -Ni betalar inte.
-Jag ska betala. -Karoline...
Karoline.
-Låt mig få klä på mig! -Ni måste förstå situationen.
Jag måste visa den nu.
-Vad är jag skyldig? -14 veckor.
-Ni får pengarna i morgon. -Där är de. - Skorstenen ska sotas.
-Få det gjort den här gången. -Jag vet.
Ni får dem i morgon. Vad händer?
-Ta bort handen från min axel. -Jag har bott här i åratal.
-Jag har pengar. -Nej, Karoline.
Jag beklagar att jag blev lite sen. Vill ni följa med?
Det finns inget rum ni kan titta på. Dessvärre.
-3 1/2 vecka och resten i morgon. -Ska jag gå till polisen?
Vill ni att jag drar er inför rätta och tvingar er att betala er skuld?
Jag är inte elak mot er.
Jag är bara rättvis. Jag är till och med tålmodig. Och hövlig.
Var vänliga och följ med.
Det finns rinnande vatten mellan kl. 10 och 12.
Här finns kök där ni kan laga mat. - Karoline, vill ni vara så vänlig?
-Spisen är otät. -Det kommer en sotare i dag.
Här finns råttor.
Här finns stora råttor. De kommer mest om natten.
När man sover kryper de in under täcket och biter en i fötterna.
-Karoline, sluta. -Här finns många.
Jag vill inte bo här.
Jag vill inte bo här. Jag vill hem.
Det duger. Tack.
Jag beställer en vagn till i morgon. Så kan ni ta över den efter oss.
Jag ska se till att priset blir skäligt.
Kom.
Har ni någonstans att ta vägen?
Jag kan hjälpa er att hitta ett rum som ni har råd med.
Diskutera inte. Sätt igång!
-Du drar ner tempot. -Nålen bryts hela tiden.
-Var försiktig då. -Ja.
Var försiktig då!
-Hur mycket kostar det? -15 kronor i veckan.
Det var dyrt.
-Vatten då? -Nere på gården.
Det står en hink i skåpet.
-Inga gäster. -Visst.
Ja?
Det är sömmerskan ni ville prata med.
Varsågod. Kom nu.
Vi har mottagit ert brev i vilket ni begär änkebidrag.
Hur klarar ni er?
Jag har blivit vräkt från min lägenhet...
...herr direktörn.
-Något nytt om er man? -Nej.
Utan er mans dödsattest kan jag tyvärr inte bevilja er begäran.
Men jag blev berörd av ert brev. Era omständigheter är...
Ja...
Kan jag få hans namn?
Peter Nielsen.
Jag har lite kontakter. Jag kan höra mig för.
En man försvinner inte bara.
Karoline Nielsen?
Ni har väl inget emot att träffas här ute?
Lite frisk luft rensar sinnet.
Jag har tyvärr inte lyckats hitta några uppgifter om er make.
Han går inte att hitta på förlustlistorna, men...
...det säger ju inte så mycket.
Det beklagar jag.
Har ni lust att spatsera lite?
Jag drömde också om att gå ut i krig.
Det tillåter min ställning så klart inte, så...
Jag gör vad jag kan härifrån.
Tillverkar uniformer, till exempel.
-God dag, herrn. -God dag.
Kastanjer?
Får jag lov?
Tycker ni om det?
Om ni behöver en axel att luta er mot...
...så står jag till tjänst.
Ha en bra dag.
KITZLER SYFABRIK
Kom och köp en tidning! Den elfte timmen på den elfte dagen!
Kom och köp! Kriget är slut! Tyskarna har kapitulerat!
Kom och köp tidning! Kom och köp! Tack.
Kära arbetare på Kitzlers textilfabrik.
Kriget i Europa är förbi-
-och vi går förhoppningsvis ljusare tider till mötes.
Även om vi inte deltog i kriget-
-har det orsakat mer lidande än ord kan beskriva.
Så jag vill be om ett ögonblicks tystnad.
En bön för alla de som har mist livet.
Alla.
Tack.
Vi slutar tillverka uniformer och återgår till de mjuka textilier-
-som varit min familjs varumärke i många generationer.
Jag tror att färre brutna nålar blir en angenäm förändring för oss alla.
Och så vill jag gärna utbringa en skål!
God jul.
Nu är du fin.
Du är vacker.
Tack. Tack.
Tänk att du är min.
Karoline. Karoline!
Vänta!
Karoline!
Vad vill ni? Va?
Vem är ni? Vem tror ni att ni är? Ta av den!
Karoline? Vem är det där?
Min vän.
-Har Karoline förlorat sitt arbete? -Nej.
Varför har ni då vänner på rummet om ni har arbete?
Jag är hennes man.
Jag var borta vid lägenheten. Där bor det andra nu.
Var har du varit?
Jag var sårad.
Jag har skrivit till dig.
-Har du fått mina brev? -Ja.
Men varför har du inte svarat då? Det har gått ett år.
Ja.
Förlåt.
Det får du ursäkta.
-Peter? -Ja?
Jag har fått en annan man.
Och jag har blivit gravid.
Jag trodde att du var död. Det fick du mig att tro.
Så jag har fått ett nytt liv.
Du är min fru.
Gå.
Du ska gå. Gå med dig!
Gå nu!
Gå ut härifrån nu!
Adjö, adjö, adjö!
Vad är det som försiggår?
Förlåt, herr direktörn. Den unga damen vill inte lyssna.
-Jag har bett henne gå. -Tack. Jag tar emot henne kvickt.
Vad händer?
Säg att du vill gifta dig med mig.
Säg det.
Ja.
Ja, jag vill gifta mig med dig.
Du är modig.
När jag får ett hus...
...så ska du med.
Vad ska jag göra?
Vad du vill. Du kan bli...åldfru.
-Är jag piga då? -Nej, din dummer. Åldfru.
Den överordnade över pigorna. Du får din egen piga. Förstår du?
-God dag, fröken Andersen. -God dag. Får jag ta era kappor?
Ja tack.
Så det där är den unga fröken?
Ja.
Det var snällt av er att komma. Roligt att äntligen får hälsa på er.
Det är min ära, frök...frun.
Ni följer med mig.
Det är ett samtal bara oss kvinnor emellan.
Klä av er. Så att doktorn kan undersöka er.
Alla och envar kan ju säga till min son att hon är gravid. Inte sant?
Jo.
Nej.
Bara byxorna.
Ni måste ju veta hur det är.
Ja.
-Det är överstökat strax. -Ja.
Ja.
Ni kan ta på er kläderna igen.
Ja. Hon är gravid.
-Kan det ordnas? -Jag är rädd att det är för sent.
-Adjö, fru baronessan. -Adjö, herr doktorn.
Min son kommer aldrig att gifta sig med er.
Kan Jørgen komma in hit nu? Tack.
Hämta honom.
Ja, mor?
Den unga fröken har fått intrycket att ni två ska gifta er.
-Vi har pratat om det, ja. -Jørgen kan ju göra vad han vill.
Inte för mina pengar, inte i det här huset.
Men naturligtvis vad han önskar.
Kanske...
Sa du något, min gosse?
Kanske har vi förhastat oss.
-Förlåt mig. -Jørgen?
Det var inte min mening att det skulle bli så här.
Vad är det som händer?
Men så ge honom då en näsduk.
Tack.
Vill ni vara vänlig och lämna oss nu?
Och dessutom är ni inte längre önskad på fabriken.
Var vänlig och gå nu.
Förlåt.
Er kappa.
Det gör mig ont.
Upptaget.
Vad gör ni?
Kom.
Sätt dig.
-Erena, ge mig din handduk. -Ja.
Krysta. Krysta.
-Vad händer? -Hon halkade bara.
-Det där vill vi inte veta av. -Jag lovar att ta hand om henne.
Om blödningen inte slutar måste ni söka läkare med en gång.
-Vi följer er hem och ser om er. -Nej tack. Jag mår bra.
Man sticker inte upp en sticka där om man mår bra. Vi följer er hem.
Jag mår bra.
Det finns ett annat sätt.
Jag kan hjälpa er med att hitta en fosterfamilj.
Vissa kvinnor kan inte få barn medan andra får fler än de vill ha.
Det är bara rimligt att vi hjälper varandra.
Jag ska ditåt.
Kom och besök mig när ni har fött.
Ge inte barnet ett namn. Det är lättare då.
-Varför skulle ni hjälpa mig? -Vem skulle annars göra det?
-Jag tar en avgift. -Kan jag få?
Uppför dig ordentligt. Du...!
-Hon får. -Här.
Se upp med blödningen. Det är inget att leka med.
-Adjö. - Kom! -Vi ses!
Se upp för hålet. Hoppa!
Karoline?
Har ni blivit avskedad?
Det kom en man med den här.
Jag har tagit det ni var skyldig mig.
Hör upp, allihop. I dag behöver jag bara 20.
Och det ska vara de starkaste, de som verkligen kan arbeta åt oss.
Stopp, stopp, stopp, stopp! Det är bra. Det räcker!
Ut! Ut!
-Se upp! -Hey! Hallå!
CIRKUS VARIETÉ UPPLEV UNIKA SENSATIONER
Kom nu!
Kom nu. Kom nu.
Nancy och Claude!
Ärade publik!
Högst ärade herrskap!
Var det någon av er som var med i det stora kriget?
Nej? Nej...
Inte det? Inte där heller? Nej, det tänkte jag väl.
Men medan ni satt där hemma lugnt och tryggt-
-och njöt med tidningen och en liten pilsner, va?
Då var det några arma stackare som var vid fronten.
Mina damer och herrar.
Tillåt mig att för er presentera en sensation!
Det som kriget spottade ut!
Marsch.
Svin!
Mina damer och herrar, titta nu noga.
Se rakt in i det som tidningarna inte vågade skriva om.
Se rakt in i smärtans ansikte.
Vidunder!
Mina damer och herrar, har någon av er lust att röra vid honom?
Är det ingen som har lust att röra det stackars monstret?
Han bits inte.
Nej!
Där nere har vi en modig ung dam.
Kom närmare. Kom närmare.
Kom närmare. Låt oss ge henne en applåd.
Ja, det är fint.
Kom till mig.
Varsågod.
Hålet, Peter.
Nå, nå, nå, nå, nå, nå...
En liten puss, kanske?
Det stackars vidundret har nog glömt hur en sådan känns.
Det är bara en mardröm.
Lugn. Lugn.
Så, så, så...
Släpp!
-Karoline? -Ett ögonblick.
-Vad händer? -Ett ögonblick. Ett ögonblick.
-Öppna! -Ett ögonblick.
-Karoline! -Lugn.
-Öppna dörren nu! -Håll käften!
Det här är inget dårhus, Karoline!
Om han inte slutar kastar jag ut er. Är det förstått?
Förlåt.
Vad har hänt?
Vad är det där?
Morfin.
Så jag kan hålla mig lugn.
Lägg dig och sov igen, Karoline.
Förlåt.
-Vad händer? -Hinken. Hinken...
Sätt er.
Så där. Låt mig bara få titta.
Låt mig bara få titta. Jo, låt mig få titta. Låt mig titta.
-Vi måste ta av byxorna. -Vad händer här?
Vad tror ni? Hon håller på att föda.
-Då är det ju sjukhuset. -Vill ni själv visa henne dit?
Pressa. - Stå inte bara där och glo. Jag behöver trasor och vatten!
-Ja, ta lite trasor. -Förbannade idioter.
Ja, det är bra. Så... Det är nästan klart.
Titta på mig. Seså. Krysta, krysta, krysta!
Ja, krysta! Krysta, krysta, krysta!
Nästa gång krystar du rejält och så skriker du ut den.
Ta i allt du kan. Det finns bara en väg ut och det är dags nu.
Så där. Och så andas du. Titta på mig!
Kom, kom, kom, krysta! Ja!
-Pojke eller flicka? -Flicka.
Får jag hålla henne?
-Ja. -Okej.
Så vacker. Du är så vacker.
Du kan heta Susie.
-Men hon är ju inte din. -Det gör inget.
Men vi kan få ett annat barn.
Jag fungerar inte.
Jag vill inte behålla henne.
Kom.
Kom och sätt dig hos oss.
Det här är en gåva. Det är inget man bara ger bort.
Vem är det?
Det är till dig.
-Vem är ni? -Karoline.
Vi träffades på badanstalten.
Kom in och stäng dörren.
-Är det ditt barn? -Ja.
Får jag se?
Ja.
Är det en flicka eller en pojke?
-Det är en flicka. -Hon är söt.
Vad är det för en liten raring som vi har här? Så...
-Jag har inte gett henne ett namn. -Det var klokt.
-Har ni pengar med er? -Ja.
Varsågod.
Käraste, det här är inte välgörenhet.
Nej, men jag kommer i morgon och betalar resten.
Nej, nu kommer jag ihåg er.
-Det är ju flickan med nålen. -Ja.
-När födde du? -I går.
Har du ammat henne i dag?
-Nej. -Gör det nu då.
-Nu kommer det te. -Tack.
Var det några svårigheter vid förlossningen?
Nej, det tror jag inte.
Liten flicka, född...
-Vad är det för datum i dag? -Det vet jag inte.
Erena, kan du inte hämta tidningen hos fru Andersen?
Vet ni redan vem som får mitt barn?
Riktigt bra människor.
Doktorer eller advokater.
Folk som har råd att göra gott för andra.
Hon får det bra. Du gör det rätta.
Det var bra.
-Hon hade precis läst klart den. -Jaha, det är bra.
Född den 12 aug... Nej.
Nu skrev jag dagens datum. Du födde ju i går.
Nåja... Ja.
Upp med armarna. Så hårt du kan.
Förr eller senare slutar mjölken rinna till.
Så.
Då är allt som det ska vara.
Du är skyldig mig lite pengar.
Ja.
-Ska jag ta farväl? -Det blir lättare om du låter bli.
-Tack. -Adjö.
Karoline, var är ditt barn?
Det har jag gett bort.
Till vem?
Till en kvinna som hittar fosterfamiljer.
-Men ville du inte själv ha det? -Nej.
-Självklart ville jag inte det. -Jaha...
Jag tror att den lilla måste ha lite att äta.
Ja...
Ja, upp till mor, min älskling.
Vill du ha lite att äta? Ja...
Vill du ha lite att äta? Nej...
Kom här då.
Vad vill du?
Har du pengarna?
-Nej. -Vad gör du här då?
-Jag tänkte att jag kunde amma henne. -Amma henne?
-Ditt barn är inte kvar här. -Var är hon då?
Jag har gett henne vidare. Sådana saker kan inte vänta.
-Behöver du något? -Det ligger en filt under disken.
-Ta den till mig. -Ja.
-Ska jag gå efter hjälp? -Nej, nej. Det...det går över.
Det är stängt. Stängt, säger jag!
Lugn.
-Du kan ta med några karameller. Gå. -Jag vill gärna arbeta åt er.
Jag har mjölk och kan amma barnen medan de väntar på sina nya familjer.
Ja, ja...
Det är bättre än komjölk.
-Din mjölk rinner inte till så länge. -Jo, om jag ammar mig själv.
Det gjorde min mor och sålde mjölken. Då kan jag betala det jag är skyldig.
Det är pengar du är skyldig mig. Inte mjölk.
Jag har inga pengar.
Jag har ingenstans att ta vägen heller.
Erena? Kom in hit lite.
Det finns ingen anledning att vara pryd.
Det är bara hälsosamt för henne.
Dessutom tar det en evighet att mjölka för hand.
Ja...
Mor, hon luktar.
Då är det bäst att vi går och badar.
Jag då?
-Dagmar? -Jag kommer nu!
-God natt. -God natt.
Mor säger att det är dags.
Den sitter bra.
Vad är det där?
Ibland blir människor så känslosamma.
-Det hjälper mig hålla huvudet kallt. -Är det morfin?
Nej, det är eter. Vill du smaka?
Tack.
Kom, upp.
Kom, upp och stå. Så.
Ni kan ge honom till Karoline, så kan hon amma honom.
Kom.
-Är det bra så? -Ja. Ni gör det rätta.
-Ska vi undersöka honom? -Det behövs inte med honom.
-Varför inte? -Ingen vill ha honom.
Vi får ge honom till ett barnhem.
Karoline 23 år
Flickebarn - fint och friskt - 12 augusti
Hallå?
Är du färdig?
Jag trodde att du var Dagmar.
Vad gör du här?
Vet du att det är olagligt att köpa och sälja spädbarn?
-Men du är här. -Ja.
Jag är bara en karl som tittar in.
Men du arbetar här.
Ibland så är jag så ensam.
Jag är här.
Det är så många liv som passerar genom den här lägenheten.
Det sätter spår.
Ibland ångrar jag mig också.
Kära... Nu blir du känslosam.
Låt oss hitta på något roligt i dag.
Tyst!
Vem är den där mannen du träffar?
-Svendsen? -Ja.
-Är han Erenas far? -Nej.
Han är bara en man som jag roar mig med.
Jag tycker inte om hur han ser på mig.
-Hur då? -Jag tror han vill roa sig med mig.
I dag är det Erenas födelsedag hurra, hurra, hurra
hon säkert en present då får som hon har önskat sig i år
med härlig choklad och kakor till
Då får du blåsa.
-Seså. Det sista! -Ja!
Det är magi.
Du läcker.
-Har du ammat Erena i dag? -Jag måste ha glömt det.
Gör det nu då.
Jag vill inte att du tittar in mer.
Varför det?
Jag behöver dig inte.
Du kommer att sakna mig.
Låt bli.
Iväg med dig.
Hon är inte som du.
Salmi...sa...saltlakrits.
Kungen av Danmark. Nej, altheakarameller.
Nougat.
Lakrits.
Nougat.
God dag.
Kan jag hjälpa dig?
Jag blev tillsagd att gå hit.
-Är det om barnet? -Ja.
Vad ska jag göra?
-Ni ska amma det. -Det kan jag ju inte.
-Varför inte? -Det är inte mitt.
-Vems är det då? -Min mors.
Kan ni inte ta honom?
Är det bra så?
Ja. Det är bra så.
Den är låst.
Jag ska hjälpa dig.
Du har gjort det rätta.
Du gjorde en god gärning. Du hjälpte då ingen annan hjälper.
Du kan behålla barnet.
Tills vi hittar en familj som är bra nog.
Tack.
Det är av yttersta vikt när ni ska ut och spatsera-
-att vi har rätt skor.
Vad tycker du om dem?
Tycker du att de är fina?
Den här...
Den...är vacker. Riktigt ful.
Hans mor fick sin egen dotter att lämna honom hos mig och Dagmar.
Hon kunde inte ens göra det själv. Det tycker jag är svagt.
Jag tar hand om honom tills vi hittar en familj som är bra nog.
-Dagmar hjälpte dig också? -Ja.
-Men vem ska ta hand om honom? -Bra människor.
Det kan vara doktorer eller advokater.
Folk som har råd att göra gott.
-Fick de ditt barn också? -Ja.
Jag tror att han är vaken där nere.
Hej.
Karoline.
Får jag sova hos dig?
Nej.
Kan jag då få lite mjölk så jag kan somna?
-Nej. Gå och lägg dig. -Varför?
För att jag inte gör det mer. Gå och lägg dig.
Varför gör du så där, va?!
Varför gör du så där?!
-Vad gör du? -Jag har hittat en familj.
-Redan? -Ja.
-Vilka är de? -Det kan jag inte berätta för dig.
-Jag vill veta vilka de är. -De vill inte att du får veta det.
Jag kan inte ha dig här om du är så känslig. Du vet om vår födkrok.
Är det för att jag slog Erena?
Är det? Är det därför du tar honom? Är det det?!
Du sa att jag skulle ta hand om honom. Det sa du!
-Varför tar du honom bara då? -Nu räcker det!
Du kan inte bara säga att jag...
Tack ska ni ha.
Var var du nånstans?
Du har låtit butiken stå öppen. Alla och envar kunde ha gått in.
Karoline!
Är du opasslig?
Du skakar.
Karoline.
Var är mitt barn?
-Ditt barn är hos sin familj. -Lögnhals!
-Var är hon?! -Ditt barn är hos sin familj.
Mördare! Du har dödat henne!
Du har haft ihjäl henne?
Varför?
Så, så, så, så, så, så...
Jag vet att det gör ont.
Världen är en hemsk plats.
Men vi måste tro på att det inte är så.
Förstår du det?
Nej.
Ta några droppar.
Det får smärtan att lägga sig.
Kom. Låt mig nu få hjälpa dig.
Kom. Drick. Drick!
Kom.
Så ja.
Så ja. Duktig flicka.
Du ska ta hand om Erena. Du är bra för henne.
Jag vill inte ha henne.
Karoline.
Karoline, kom till mig.
Jag har gjort lite soppa till dig. Du måste äta något. Kom.
Karoline. Kom.
-Droppar. -Jag har inte mer. Flaskan är tom.
Ät nu.
Du kan få nafta.
Kom.
Ta ett djupt andetag.
Igen.
Sista gången.
Du kan vila lite, men vi måste snart återgå till vardagen.
Du har gjort det rätta.
Det får smärtan att släppa.
Berätta något om dig själv.
Jag vet ingenting.
Är du...är du...är du från stan?
Eller från landet? Där kommer jag ifrån.
Jag var mjölkpiga.
Jag var ensam första gången jag födde.
Jag bet av navelsträngen med tänderna.
Alla de andra var dödfödda.
Alla fem.
Jag fryser.
Jag tycker att det är kallt.
Det är kallt.
Kom med henne.
-Har du ammat henne i dag? -Ja.
Har ni pengar med er?
Tack.
Jaså? Är du ledsen, lilla vän? Va?
-Vill ni ha en kopp te? -Nej tack.
Vill du amma henne en sista gång?
Nej. Jag tror bara att jag ska gå nu. - Frida?
-Jag vill gå nu. -Jamen, låt mig då få följa er ut.
-Adjö. -Är Karoline här?
Nej. Ni har gjort det rätta.
Vill du göra det den här gången?
Det är enkelt. Du ska bara krama hårt.
Nej...
Krama henne som om du aldrig vill bli av med henne. Seså.
Krama henne.
Kom.
Nej, jag vill inte.
Fru Overby?
Var vänlig och öppna.
Vi har ångrat oss.
Vi vill ha tillbaka barnet.
Karoline? Är du där inne?
Öppna!
Jag hämtar polisen om du inte öppnar.
Hör du det?!
Det var en dam som fick barnet.
Vi vet inte vem hon är.
Hon är från landet och vi...
Vi vet inte vad hon heter. Hon har redan åkt tillbaka.
Vi ska bara klä på oss och se bra ut.
Klä på dig.
Klä på dig!
Ta på dig den här.
Erena.
Vad gör du?
Kom ner därifrån.
Dagmar Overby, det är polisen. Öppna!
-Stanna hos mig. -Kom ner.
Du har ingenstans att ta vägen. Stanna här.
Öppna, annars slår vi in dörren!
Dagmar Overby?
-Ja. -Ta henne.
Var vänlig och följ med.
Ja.
-Jag måste ha med mig Erena. -Vi lovar att ta hand om henne.
-Vi tar hand om henne. Kom. -Erena...
Ja, det är snyggt. Snyggt.
Balans, balans.
-Skål! -Skål!
I detta härliga skitväder.
BARNAMÖRDERSKA FÅNGAD ! Dagmar Overby
Vi far snart söderut.
Och vi har enats om att du är välkommen om du vill.
Tack.
Vad gjorde du med ditt barn?
Det gav jag bort.
Det är nog bäst så.
Har du din medicin?
Du klarar dig utan.
Kom.
Hur tog ni livet av fru Andersens spädbarn?
Jag minns inte.
Vad gjorde ni av fru Andersens barns lik?
Jag minns inte. Jag kanske brände eller stoppade ner det i dasset.
Jag dödade det kanske i november, kanske i mars. Det var så många.
I anteckningsboken som hittats i er lägenhet räknar ni upp-
-35 möten med kvinnor och deras spädbarn.
-Dödade ni dem alla? -Var är mitt barn?!
Jag vill ha tillbaka mitt barn, din feta kossa!
Du ska brinna i helvetet! - Släpp mig!
Var det andra som visste vad ni gjorde med barnen?
Nej.
Men...
...er så kallade dotter Erena då?
Har hon vetat något?
Nej.
Finns det bevis för att barnet ni kallar dotter faktiskt är er dotter?
Mitt ord.
Enligt läkarutlåtandet är ni för gammal för att vara hennes mor.
Er lem är också gammal.
-Låt mig få träffa henne. Var är hon? -Hon har det nog bra på barnhemmet.
Låt mig få träffa henne. Så ger jag er fyra lik till.
-Fyra till? -Ja, fyra, kanske fem.
Jag stoppade ett i toaletten på Prinsgade.
Och jag...jag tog ett i väskan när jag skulle till...
Varför, fru Overby?
Varför dödade ni dem?
-Det var det som behövdes. -Vad menar ni?
De barnen innebar mycket lidande för deras mödrar.
-Djävul! -Jag hjälpte dem!
Jag tvivlar på att en moder vill få sitt barn dödat.
Vad skulle de annars göra?
Ni lovade dem ett bättre liv. En kärleksfull fosterfamilj.
Tror ni själv på det?
Se er omkring.
Ingen tror på allvar att deras skamliga spädbarn-
-får en älskvärd doktorsfar. Eller en respektabel fru till mor.
Jag gjorde bara det som behövdes, det som var nödvändigt
Det som ni är rädda för att göra. Ni är för rädda för att medge det.
Ni borde faktiskt ge mig en medalj.
Barnamörderska!
-Brinn i helvetet! -Döda henne!
-Vakt! För ut henne! -Mörderska!
-Döda henne! -Mitt barn!
...ske din vilja så som i himmelen så ock på jorden.
Giv oss i dag vårt dagliga bröd-
-och förlåt oss våra skulder som ock vi förlåta dem oss skyldiga äro.
Och inled oss icke i frestelse, utan fräls oss ifrån ondo.
Ty riket är ditt, och makten och härligheten i evighet. Amen.
Varsågoda och ät!
Det är lite ovanligt att vilja adoptera ett sjuårigt barn.
Har ni tänkt er noga för?
Ja.
Ni är säker?
Ja.
Jag är tacksam för människor som ni.
Som ger ett barn en ny chans.
Nu hämtar jag flickan.
Gå bort till frun.
Inspirerad av verkliga händelser
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare: Kristina Nises