Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Коли від мене пішов партнер, я була спустошена. І-і без перспектив, мені було
дуже складно. Та... якоїсь миті... я вже не хотіла і не могла обтяжувати цим своїх
подруг; здавалося, як всі думали, що мине два-три місяці і все якось владнається. Не
владналося. І я лишилася зі своїм стражданням наодинці.
І тоді ви собі сказали: я засную агенцію розбитих сердець чи від розбитих сердець.
Але все сталося не так швидко.
Я не зможу без нього.
Розбити серце можуть будь-кому.
Не знаю, що б я без тебе робив...
АГЕНЦІЯ РОЗБИТИХ СЕРДЕЦЬ
ВЛАСНИЦЯ – МАРІЯ ҐАЙҐЕР
РОЗБИЛИ СЕРЦЕ? ЗАПИСУЙСЯ І ПРИХОДЬ ДО НАС!
Зрештою, це найважливіше, що я можу дати людям із розбитим серцем... Я можу бути
поряд.
Це лише початок, Сантьє. Лише початок.
Ні. Це кінець.
- У нас класні стосунки. - Це не стосунки, Карле.
А що ж це?
Секс зі сніданком.
Це два важливі моменти в стосунках.
Так.
Мила, мила. Слухай.
Гей... А якщо... якщо ми спочатку разом... сходимо в душ?
Ти не думаєш про мене... Про мої почуття... Так мені казала і моя терапевтка з
кохання.
Твоя хто?
Терапевтка з кохання. Вона каже, що ти не здатен кохати.
Що вона каже? Е...
Де моє авто?
Що?
Мій старенький ґран-турер.
- Пішов ти, Карле. - Сантьє, Сантьє, Сантьє, Сантьє.
Це ж колекційна модель.
АГЕНЦІЯ РОЗБИТИХ СЕРДЕЦЬ
Карле? ... Ти чого прийшов?
Я тут живу.
Зрадив її?
Ти порвав із нею, щоб не знайомити з мамою?
А от і не вгадав.
Ти рвеш стосунки за будь-якого натяку на серйозність. Гей.
Вона зі мною порвала.
Маячня. Зі мною рвали безліч разів.
Маячня. Зі мною рвали безліч разів. Просто я довго не страждаю. І знаєш,так вирішила
не Сантьє. А те, що я їй не підходжу, їй нашептала одна людина.Терапевтка з
кохання.
Терапевтка з кохання? У неї є агенція, так?
Стій, стій, еее, не, не... не заходь.
Знову в моєму ліжку? Щ-щ-що... що з тобою? Чому? Ну-ну чому ти це робиш?
І тоді ви собі сказали: я засную агенцію розбитих сердець чи від розбитих сердець.
Так, я подумала, якщо його не повернути, то хоч іншим парам напаскуджу.
Але все сталося не так швидко. Через певний час я зрозуміла, зрештою, це
найважливіше, що я можу дати людям із розбитим серцем. Я можу бути поряд.
Класна історія, гарна жінка.
Дякую, Сукре.
Як ти це зробиш?
Вона була піар-менеджеркою в «Де-Ве-Ха», отже, вона знає, як працює маркетинг. І
ось вона засновує агенцію, яка вигадує якісь емоційні проблеми, а вона від них
рятує. За сто двадцять євро за годину.
Ні, досить з нас такого. До нас позиваються за кожну твою статтю, не треба
нічого викривати.Насправді мені цікаво, як вона це робить. Напиши про розбиті серця.
Про те, як їх зцілити.
Он як? То «Сплеш» раптом став журналом про почуття?
Сьогодні почуттів ніхто не соромиться, про них говорять.
Так-так. За сто двадцять євро за годину.А знаєш що? Заплати мені сто п’ятдесят. І я
зцілю тобі серце і вилікую від цинги й укусу єдинорога. За один сеанс.
Гаразд, пиши статтю.
Дякую.
Але без нищівного інтерв’ю.
Гаразд.
Вітаю в агенції розбитих сердець. Проходьте. Марія зараз буде.
ЗНОВУ НА СЬОМОМУ НЕБІ
Алло, агенція розбитих сердець. Я зрозуміла, зараз перевірю.
Боїтеся?
Марія Ґайґер, вітаю.
Карл Ніке, журнал «Сплеш».
Я завжди розпочинаю інтерв’ю з неприємного моменту.
А.
У вас тут ніби нав’язується культ особистості, вам не здається?
Ні. Серед декору в нас тут багато сердець. Кохання має дуже просту
символіку.
А навіщо вам така символіка?
Вона пояснює нашу діяльність. Будете печиво?
Ні, дякую. А назви про розбиті серця не досить?
Хочете розсердити Кім Чен Ина?
Сідайте, будь ласка.
Можна записати розмову?
Так, звісно.
Залюбки розповім, що ми робимо. Розумієте, люди з розбитим серцем часто
просто не наважуються на терапію чи щось таке.Хоча душевний біль можна порівняти з
випадком депресії. Усе добре?
Так.
Я заснувала агенцію, бо знаю з досвіду, як жити розбитим серцем...
Дякую, я переглянув усі ваші інтерв’ю.
А що ви хочете знати?
Еем... Поговорімо про те, як усе відбувається.
Мгм.
- Отже, до вас звертається жінка... - Чи чоловік.
Чи чоловік. Які ще в стосунках.
Знаєте, так теж буває. Страждати можна і в стосунках.
І ви радите тоді піти від партнера?
Ммм... Ні, я радше заохочую, а не даю конкретні поради.
- Отже, жінка страждає... - Чи чоловік.
Чи чоловік. Іде до вас, і ви робите висновок, що її партнер не здатен кохати.
Так, що ж, так буває. Часом... часом нам так боляче, що ми просто забуваємо, як це
– кохати.
Але ж ви навіть не бачили чоловіка, якому поставили такий діагноз.
У нас терапія не для пар.
Тобто у вас заочна експертиза і вирок: цей чувак не здатен любити.
Ми не робимо експертиз і не ухвалюємо вироків. Але так, кохати можуть не всі.
- Чао. - Чао.
Моє авто.
Щасти. Гарного дня.
«Такі вони, жінки двадцять першого століття.Безмежно самовпевнені і
самовдосконалені, та навіть в особистому житті вони волають про нестачу керівних
посад і вживання фемінітивів.Проте щойно хтось із ненависних чоловіків із власної
ініціативи погоджується відійти в тінь, як – раз! – і сучасна матріархальна мімоза
повертається в мушлю фемінної ніші і навіть не каже, що це якась «сексистська
маячня».
Клас.
Жорстко?
Не те слово.
Круто.
«Через п’ятдесят років після сексуальної революції кмітлива саморекламниця заробляє
гори грошей».
«Бо жінки досі не зрозуміли, що свобода має ціну. Розірвати стосунки? Будь ласка!»
«Емоційні травми, на які скаржаться ці слабачки, для попередніх поколінь були
цілком буденною справою».
Повірити не можу.
«А вони витрачають дводенну платню велокур'єра, щоб розповісти жінці, яка
живе як самозакохана крижана королева серед картонних макетів себе коханої, що
Бернд більше не збуджує їхню квіточку».
Доброго ранку.
- Здоров, друже. - Здоров.
Гей, Сукре, братику.
Так?
Адам вже чекає.
Ну що? Кого препаруємо?
Вибач, Карле, тебе.
«Слабачки»?
Нормальний фемінитив.
Ця тема мала потенціал, а ти все запоров. Твої гендерні уявлення
застаріли.Таку статтю можна було написати в дев’яностих, але вже минуло
- тридцять років. - Дев’яності не...
Твоя стаття відтворює ті самі відстійні патріархальні моделі.А зараз
важливо підходити до цього питання делікатно та свідомо. Покоління Зет.Ми
- поважаємо, не дискримінуємо... - Я не дискриміную. Я гендерую.
Гендеруєш?
Так, слабач-ки.
Карле, а ще ти виклав статтю без мого схвалення. Так могло бути з Бенно, але
тепер усе інакше.
Тільки вже не для тебе, на жаль.
Що?
Тебе звільнено без платні.
Як... Що? Ти не... ти не можеш.
Я... Я... Мене люблять. Ти... Та я знищив усіх, кого можна, в цьому місті.
Усе вже інакше, Карле. І саме через те, що ти цього не розумієш, я мушу тебе
звільнити.
Гер Ніке.
Фрау Ґайґер, вибачте, наш журнал не мав наміру зашкодити репутації вашої агенції...
Так, усе гаразд, я просто хотіла поговорити з гером Ніке.
Він тут більше не працює.
Бачте, владнали все, як ви звикли.
Я хотіла вам дещо сказати.
Що ж, кажіть.
- Це особисте, тож... - Ні, ні, ні, тут і кажіть. Увага,
фрау Ґайґер хоче щось сказати. Прошу.
Я знаю, що ви вирішили написати статтю не з журналістських міркувань.Ви були у нас в
агенції і забрали дещо з Прощавай-боксу.
Ні, неправда. Неправда. І що то взагалі за штукенція?
У Прощавай-боксі наші клієнти залишають символічний предмет, який нагадує їм про
нещасливе кохання.
Гер Ніке дещо звідти витягнув. Річ, яку там залишила його колишня дівчина.
Таке іграшкове авто.
Іграшкове авто?
Мгм.
То моє іграшкове авто! Ґран-турер сімдесятих. Йому не місце в ящику якоїсь
езотеричної дурні.
Ви прийшли до мене, бо вважаєте, що моя агенція винна у розриві ваших стосунків.
Поки Сантьє не пішла до вас, у нас усе було чудово.
Я хочу, аби ви зрозуміли, чому стосунки між вами не склалися. І я можу допомогти
вам пережити втрату цих стосунків.
Дякую.
Прошу.
Чао.
Я сьогодні вивихнула палець на нозі. Вдарилася об шафу, дуже боляче.
А приємне?
Я встигла на морозиво. А в тебе що?
Теж морозиво. І сьогодні було бананове.
Я так тебе люблю.
Мамо. Я забула про кактус.
Дрібниці, це ж кактус.
Але я обіцяла.
Я з тобою не піду, я вже сплю.
У тебе бутер із сиром, слива, кислі огірки і кексик.
Ммм, класно. Тобі – тост із медом, банан, огірочок і помідорчики.
А кексик клала?
Можливо...
Олафе, алло.
Тато? Я хочу поговорити.
Хвилинку. Ее, ні, везу Геді до школи. Ти щось хотів? Гаразд. Даю тобі Геді.
Хотів тобі сказати, що твій улюблений оглядач у пошуках роботи. Набирай. Дякую.
Чао.
Що таке?
Ее, у мене побачення з Лукою. Нарешті.
Лука – це він чи вона?
Ти, займенниколюб.
Я капець як хвилююся. Він сказав, що хоче мене пізнати.
Привіт.
Сорі. Ти взагалі не мій тип.
Ви обидва. Сорі.
Багато хто, страждаючи, забуває поїсти. Як у тебе?
Я вже три дні нічого не їла.
Може, поїси?
Дуже добре, що ти до нас прийшла.
Мм.
Перший важливий крок вже зроблено.
Перший крок? Зі скількох?
Еем, не зациклюйся на часі.
Мені сорок один. От як починати все спочатку?
Так-так. Я-я почав відчувати в «Сплеш» якусь напругу. Там стало
банально-примітивно.
Так, і я вирішив нарешті написати щось для вас.
Так. Я знову вільний птах, якщо можна так сказати.
Ні, не все, що я пишу, сексистське.
Це, це, це був дух того часу.
Так, то була дурна стаття. Мгм.
Передзвони, якщо щось почуєш, ага?
Ти прийшов, бо нічого не знайшов.
Ні. У мене три пропозиції.
Усе, як ти захочеш. Я напишу про щастя. Про почуття. Я публічно перепрошу і
спростую ту мачо-фігню.
Напиши нормальну статтю.
Окей. Не проблема.
А це яку?
Про розбите серце, Карле. І як його зцілити. Серйозно. І емоційно.І знаєш що?
Щоб усе вигоріло, ти маєш пройти терапію в Марії Ґайґер.
Ее...
Сибіллє, від чого саме тобі так гірко?
Я завжди мріяла про дітей, але маю сказати батькам, що в них ніколи не буде онуків.
І мені здається, що я згаяла час на зовсім інші речі.
Ее... А в мене просто... Минулого тижня... Я...
- Усе гаразд. - Дякую.
Криптоніт. Для мене це як криптоніт. Тімея – це мій криптоніт. Як у Супермена.
Він непереможний, проте одна речовина робить його слабким – криптоніт.Вона
заблокувала мене навіть на Майспейс. Хоча востаннє заходила туди ще до нашого
знайомства.
Тобто вона спеціально зайшла на Майспейс, у свій старий акаунт, щоб
заблокувати мене.
Вона досі думає про мене.
Ти ж Супермен.
Карле.
Вибачте. Я не хотів. Прошу. Продовжуйте.
Ні, ні, тепер ви.
Прошу.
Що ж, добре.
Моя дівчина зі мною порвала...
Ні, ні, прошу вас, ні. Благаю, не треба цього. Люди, це ж...
Карле, що ви відчуваєте? Коли група вам співчуває?
Таке враження, що у групи дах поїхав.
Ми ж вільні. Ми вільно сходимося і, коли щось більше не влаштовує, ми потрапляємо в
інші сузір’я. І що? Ми знову вільні. І це так класно. А ти сталкер, тобі місце – у
в’язниці.
Так, нам треба вийти.
Розумію, ви ще не готові. Для вас це все ще зарано. Але не треба нищити успіхів
моєї групи.
Просто вони такі... вони такі...
Так, мабуть, у нас із вами не складеться.
Ні. Ні, ні, ні, ні, ні, ні, ні. Ви не так зрозуміли. Не думайте, що я вас не
поважаю. Я маю мегаповагу до, до, до ділових жінок.
До жінок взагалі. Я... Я б хотів, я б хотів навчитися. І я обіцяю більше так не
робити.
Дві умови. Не чіпати моїх пацієнтів.
Гаразд.
І пройти програму з ними. Від початку до кінця.
Гаразд.
Ласкаво просимо до нашого центру. Обіцяю, у нас ви розкішно відновитеся. Це піде вам
на користь. Ми зцілимо ваше розбите серце. Мм?
Так.
Отже. Ось вам розклад курсу і відповідний посібник. А ще засоби догляду за собою.
І.Пляшечка. Мгм. Ось. Щоб добре спали.
І важлива річ – килимок для йоги.
Тільки не кажіть, що на кожного учасника чекає таке катування.
Так, тут зазначено: для гера Ніке – повна, комплексна програма.
Аа. Добре.
Так. Так. І останнє, але дещо чудове.
Солоденьке. Ось.
Я ненавиджу малювання зі школи. Що, що, що, що, що це дасть?
Поштовх до самоаналізу.
Але я не маю до себе претензій.
Повір мені. Марія знає, що робить.
Дивно, що я досі її не бачив.
- Виникли певні обставини. - Аа.
Спробуй поринути у процес, як усі.
Карле? Можна?
Я зараз підійду.
Тобі завжди щастить, так?
Щиро кажучи, останнім часом – ні. Зараз у мене важкий період.
Рік тому я теж думав, що в мене важкий період.Бо в університеті скоротили
фінансування досліджень. Та відколи Тімея не зі мною, я мрію про той «важкий»
період.
Якщо весь час про неї говоритимеш, легше не буде.
Я написав статтю про різні теорії щодо того, як довго люди переживають розрив.
І?
Я вірю в теорію, що треба знайти цілковиту протилежність.
Тімея ідеальна. Мені не потрібна її протилежність.
Які ще є теорії?
Правило джин-тоніка. За скільки вип’єш чотири тисячі джин-тоніків або п’ятсот
двадцять сім май-таїв, от стільки треба часу.
Що питимете?
Усі позиції, що маєте в меню.
Це так нестерпно, я цього не хочу
Можливо, і ти про мене думаєш
Без тебе так...
І коли тобі самотньо Можливо, і ти про мене думаєш
Без тебе...
Що трапилося?
Вона одружується.
Що?
Мгм. Так, вона, вона одружується. Так, з іншим. За три дні.
От чорт. Чорт. Слухай, без паніки. Не панікуй. Зроби, щоб цього не сталося.
Так. Що?
Будь чоловіком. Іди до неї і скажи, що ти проти.
Ммм, ти не знаєш Тімеї, так?
Так, я не знаю Тімеї.
На неї це не подіє.
А навіщо ж тоді вона тобі сказала?
Щоб я їй більше не дзвонив.
Маячня. Вона ж могла не казати. Але сказала. Бо хоче, щоб ти знав. І вона
чекає, що ти щось зробиш.
Ні, це, це... Це було б неправильно. Так, було б неправильно.
- Ні, це, це правильно. - Ні.
Це правильно. Гей. Ходімо розслабимося, страждальцю. Ходімо. Ось. Руку, ходімо.
Так. Ходімо.
Сюди. Сюди. Друзі... Подружки.
І все не так, як собі уявляєш
Коли віддаєш, коли даруєш серце
Ще довго?
Майже приїхали. Бабуся насмажила тобі вже сто млинців.
А коли ти мене забереш?
Я поїду на три дні.
Чи на чотири.
Я сказала Зольту, що хтось відмовився. І що ми заплатимо за нього.
Не можна аж так опікуватися.
Зольт після розриву не працює.
Ее, я передзвоню. Так. Так, я зараз не можу. Чао.
Олаф?
А наш особливий клієнт уже здався?
Поглянь.
- Увага. - Карл прекрасно з усіма ладнає.
Ооо!
Ага.
Мгм.
Він порадив розділяти секс і кохання... І мастурбувати на акторів, які мені не
подобаються.Це, звісно, дурниці, але... Я вперше сміялася за стільки часу.
Класно.
Так.
Овідій. Карл дав мені пораду від страждання з Овідія: поводитися так, ніби
я вже пережив розрив із Тімеєю. Бумсссссс.
Він такий...
Так, ясно. Я все зрозуміла.
І тому я дуже прошу вас дати змогу терапевткам працювати. Вони мають
відповідну освіту.
Узагалі-то, розбите серце необов’язково лікувати.Я розумію, це ваш заробіток,
проте це схоже на те, як ми колись платили гроші за рингтони.А треба було
просто трохи почекати. П’ять дев’яносто дев’ять за... за пісеньку
крокодила?
Я думаю... Можливо... Можливо, моя терапія теж дієва. І вона не за гроші.
- За коктейлі. - За коктейлі.
- І підписку на тіндері. - Підписку на тіндері.
Так.
Чекаю на груповій терапії о третій.
Якщо сприймати стосунки як єдине джерело щастя, то, звісно, ми страждаємо, коли це
джерело зникає. Але я вважаю, є багато інших речей, які роблять нас щасливими.
Природа?
Так, можливо, еем... можливо, спаде на думку щось конкретніше.
Еем... Джинси, які класно сидять. Це конкретне?
Так, дуже конкретне.
Так.
Мм?
Смачна їжа, наприклад.
Мгм.
Еем... Танці? Чи... чи ні?
Танці. Так. Добре.
Пінгвіни.
Ммм.
Не знаю чому, але для мене пінгвіни дуже милі.
Чудово, Сибіллє.
Карле?
Секс без зобов’язань.
Ммм.
А, а щодо пінгвінів, так... Мені сподобалося.
Я справді люблю пінгвінів. Як вони ходять. Квак-квак-квак-квак-квак... Або як
вони, коли холодно, туляться одне до одного вкупці, або...
Або як на животиках ковзають із крижини у воду. Це дуже мило.Тому, якщо
хтось скаже, що ненавидить пінгвінів, це ж ознака психопатства, хіба
- ні? - Ммм.
Пройдемося?
Тобто обов’язково мають бути обітниці й пелюстки троянд?
Звісно ж, ні. Проте коли ви говорите про секс без зобов’язань, це про дещо
свідчить.Тобто для вас головне – відсутність зобов’язань. Ви як... ви як
метелик.
Що? Я... Я-я не метелик. Я... Я як Ган Соло.
Ган Соло не одинак, він зустрічає Лею.
І в кінці вона каже, що він має виносити сміття?
У них народжується дитина, далі – побут і розлучення.
Не бачив цієї частини.
Однак вона існує.
Від сексу теж можна бути щасливим. Невже у вас не було швидкого сексу в туалеті
нічного клубу?
Там кохання не потрібне. Секс – це лише секс.
Розумію. А хіба тоді не страшно закохатися після сексу?
Не в стосунках щастя – ваші слова.
Неправда; не лише стосунки роблять нас щасливими.
От і я це кажу.
ДОСІ РИДАЄШ ЧИ ВЖЕ СЯЄШ?
Коли ти востаннє нормально спала?
Помедитуємо?
Поговоримо?
Ні.
Покупаємося?
Я не брала купальника.
Мм. Я також.
Як класно! Так!
Так!
Привіт, усе добре?
Забери мене звідси. Свея і Фелі щодня ходять у скейт-парк. А я сиджу у глушині.
Стривай, стривай, сонечко. Знаєш, можливо, і в бабусі є скейт-парк, ти...
запитай у сусідських дітей...
Ти взагалі не розумієш.
От чорт...
Смалите траву?
Вдома собі такого не дозволяю.
Донька проситься додому. Вона зараз просто марить скейт-парком.Хоча не вміє кататися
на скейті; я їй купила повний комплект, але він припадає пилом.
Що?
Нічого. Ви ж ані разу не були в скейт-парку, так?
А з цим легше пережити всю терапію. Так би одразу.
Так. Бо все інше – то згаяний для вас час.
Любов – це робота, багато хто цього не розуміє.
І мріє про велике і справжнє кохання. Бездоганне, палке. Проте це ідеал, який...
...вигадали, щоб продавати листівки і квіти. Абсолютно.
Маячня. Романтичне кохання – це ідеал, який стає реальним не для всіх.А багато
людей очікують від стосунків чогось значно більшого і потім страждають.
Питання. А ви вірите у велике романтичне кохання чи ні?
Звичайно вірю.
Не вірите. Це мінус для вашої роботи.
А що сказати, я...Я збираю уламки і намагаюся скласти докупи людей. Як
особистостей, щасливих і самодостатніх.
Це неможливо. І в цьому винні ці романтичні комедії з їхньою перебільшеною
романтикою, яка задурює людям голови.
І сентиментальні пісні.
І захід сонця. Що в ньому такого?
Так.
Земля собі обертається – клас! Двадцять чотири години на добу.
Так.
Тож у світі постійно десь захід сонця.
- Так. - Скажіть?
В аспекті еволюції чи біології тут нема чому радіти: настає ніч, виходять дикі
звірі.Але пара неандертальців сидить собі високо на скелі і милується заходом сонця.
Ну от що це таке?
Чуєте музику?
О. У мене є десятка.
Хочете замовити мелодію?
Ні. Заплатити, щоб він зник.
Знаєте, я радий, що зустрів жінку, яка...
Я не... я не жінка. Я ваша терапевтка.
Пригощаю.
А скільки ви берете за п’ятнадцять хвилин?
Десять євро.
Знаєте... Він любить «Ітернел флейм».
О ні. О ні, ні, ні, ні, ні. Ні, ні, ні, ні, ні. Ні, ні, ні, ні, ні, ні. Ні, ні,
ні. Ні, ні, ні, ні.
Ні, ні, ні. Ні, ні, ні. Ні, ні.
Вибачте. Проспав.
Доброго ранку.
Привіт.
Привіт. Еем... У номері його нема, біля басейну теж, на дзвінки не відповідає.
Мгм.
Що сталося?
Турґая ніде немає.
Може, він у читальній залі.
А що відбувається?
Тут буде весілля.
Мм.
Чорт, не може бути.
Це Тімея.
Вибачте.
Турґаєва Тімея.
Він хоче зірвати весілля.
Хто взагалі міг йому таке підказати?
Про що ви думали? Про що?
А що? Вона не хоче заміж, це лише гра. Щоб він довів, що він чоловік.
Гра за кількадесят тисяч євро? З якої ви планети?
- Ай. - Вибачте.
Боже...
Що ви нап’яли?
Чешіть звідси.
Терапевтка не може так говорити.
А мені начхати, що ви думаєте. Ви підставили нормальну людину. Турґай після
цього страждатиме ще більше.
А от і ні! Просто не можете визнати, що помиляєтеся.
Вийдіть звідси. А я спробую виправити те, що ви тут наробили.
Ні, не треба. Не треба, не треба.
Люба Тімеє, любий Еґберте, шановні рідні та друзі наречених. Усі ми, кожен із нас
шукає ту єдину людину, яку так важко знайти, ту особливу людину, яка нас
доповнює, яка робить нас довершеними.
Він точно десь тут.
- Не знаю, може, він не прийшов. - Він перекреслить свої успіхи.
Нехай він сам усе вирішить.
Це було не його рішення, це ви його намовили.
Та маячня.
Він зараз просто осоромиться.
- Турґаю! - Гей. Шшш.
Турґаю!
Тихіше.
Вибачте.
- Вибачте. - Любі Тімеє та Еґберте. Перед нами
- двоє людей, які знайшли одне одного. - Що ви робите? Гей. Що ви робите?
Так не можна. Не можна. Поверніться.
- Що Бог з’єднав, людина хай не розлучає. - Та заспокойтеся вже.
О боже...
Та якщо хтось із присутніх з якихось причин заперечує проти цього шлюбу, то
- нехай скаже зараз або мовчить довіку. - От чорт.
Чорт, тліє.
Капелюх.
Тімеє!
Турґаю?
Горить! О господи!
Не хвилюйся, Карле. Скоро вийдете.
Я виріс неподалік.
Прекрасно.
Як і раніше, з молоком?
Я перейшов на вівсяне. Проте зроблю виняток.
У неї в кабінеті стільки котиків. Вона дуже хоче мати дітей. Оце так облом,
скажіть?
Ви ж не хочете бути моєю терапевткою.
Ні. Я нею і не була, бо ви не давали.
Бо мені не потрібна терапія.
Ого.
Я все це роблю лише задля роботи.
Якось криво ви все робите.
Привіт-привіт! Матусю чекали?
Я вже й скучила за відділком. Карл часто бував там у юності.
Аа.
Хочуть назвати камеру його іменем.
Я везу вас до себе.
Що? У жодному разі. Мамо, будь ласка, просто відвези нас у готель і все.
Так.
Відвезіть нас у готель; дякую.
Не все, що він каже про мене, правда. Я, наприклад, готую смачний картопляний
салат.
Ми не хочемо салату. Мамо, будь ласка, відвези нас у готель, і... Дякую.
Хоча знаєте, Гільде, я б хотіла поїхати до вас.
Що?
Я ж про вас нічого не знаю.
І я про тебе не знала.
- Як ви зустрілися? - Мамо, прошу.
У мене на роботі. Можливо, хай Карл розкаже?
Ні?
- Гаразд, щоб не було непорозумінь, я його... - Ми друзі. Друзі.
Головне, аби разом спали. А формальності зачекають.
Тут справжній міні-музей дев’яностих. Діджей Бобо, «Лав із ол ераунд», оу. І в
мене був плакат із «Бекстріт-бойз». І має бути... Ага.
Гей, гей, гей, це вторгнення.
Так, практикую таке віднедавна.
Це гарний знак, що ти зберіг такі речі. Є натяк, що маєш серце. «Моє серце шалено
б’ється, коли тебе бачить».
Домашнє завдання.
Дивно, що ви заробляєте тим, що пишете статті.
А це що?
Еем... М... ее... Не хочеш поговорити?
А ти дурниць не робила?
Робила стільки, що жодної коробки не вистачить.
Ходімо їсти.
Він зустрічається з тупенькими. І уникає жінок, які йому підходять. Хлопчик
боїться, що його скривдять. Боїться зобов’язань. Дивуюся, як він іще шнурки
зав’язує.
Мабуть, це ми винні, Вільгельм і я. Хоча після кількох невдалих спроб ми з ним
цілком мирно розлучилися. І Карлу вже було шістнадцять.
Вибачте, а чому...
Чому ми розлучилися? Бо єдине, що нас поєднувало, це дата нашого одруження.
Тож ми розлучилися. За станом здоров’я.
Бо коли ми бачили одне одного, нам ставало зле.
Нам подобався постійний секс. Щодня. З понеділка до неділі. Бо сексу постійно не
було.
Мамо, припини.
Слухай, це був мій жарт тижня. Ти не розумієш гумору. Його дратує, що я з цим
виступаю.
Вона слабенько жартує про шлюб.
Слабенько? Ти ж не чув. Лишайтеся до середи. Я виступаю в театрі. Карл моєї
програми не бачив. Квитки я дістану.
Краще наб’ю роги над куприком.
Мама у тебе – вогонь.
Так, але довго її не витримаєш.
Так можна сказати про всіх мам.
Можна запитати?
Її звали Клаудія. Ми були разом з чотирнадцяти. І... мм... після школи... я їй... я
їй освідчився. Я, я... боявся її втратити.
Але вона...
Відмовила.
Проте це ж зрозуміло. Щойно закінчила школу, хотіла побачити світ, а не вийти
заміж за свого першого хлопця. Побачила каблучку, паніка і до побачення.
Вона твоя велика любов?
Так. Та я нормально це пережив.
Чесно. Я... я й не знав, що та каблучка досі є. І... зараз я навіть радий, що ми
розбіглися. Я був би нещасний.
Так. На щастя, цього не сталося.
Я рада, що ми поїхали не в готель. Тепер ми маємо старт.
Ніякий це не старт. А дурниці.
Але тоді, мабуть, було дуже боляче. Ти пережив глибоку травму.
Так. Клас. Як усі твої клієнти. Тільки з тобою цього не було, так? «Мені теж колись
розбили серце». Ти ж усе вигадала, так? Це такий рекламний хід.
Добраніч.
Не бійся, ти взагалі не мій типаж.
А ти не мій. Теж.
Добре.
І я нічого не вигадувала. Мені розбили серце. Олаф.
Він тебе зрадив?
Так. Мене проміняли на пінгвінів.
Ось чому ти не любиш про них говорити.
Ненавиджу їх.
Психічка.
Сам такий.
Олаф – зоолог, він досліджує клімат. А ти знав, що пінгвіни під загрозою зникнення?
Олаф їх рятує?
Так. Він працює у фонді охорони природи. Всесвітньому. Тож він постійно у
відрядженнях, а я з нашою донькою.
У такому разі ти насправді молодчинка.
Дякую.
От якби ще не смалила і постійно не повчала...
А, і картонні фігури, як у Кім Чен Ина, теж трохи насторожують.
От не заздри.
Він бачиться з тобою? Чи з дочкою?
Так, коли він у Німеччині. Приїздить іноді. Але ненадовго. Він нам телефонує.
Спілкується з Геді.
Ми разом прийняли рішення задля важливішої мети, і... Часом, навіть через
стільки років, здається, якби він прийшов і хотів повернутися, то...
Безглуздя?
Ні.
Не безглуздя.
Порятунок Землі – суперважлива справа. Та якби через довелося тебе втратити, хай би
вона йшла під воду.
Що це з тобою, Гане Соло? Такий раптом ніжний.
А можна не чіпати Гана Соло?
Ні.
Гарний готель. Вам сподобається. Романтичний.
Ви без валіз? Таким молодим людям одяг не потрібен, еге ж?
Я його терапевтка.
О.
Що?
Нічого.
Я шкодую про цю ніч.
А я – ні. Було класно.
Не дивись так. Він – мій клієнт. Так не можна. І це лише одна з тисячі причин.
Що тебе стримує найбільше?
Що це несерйозно.
А тобі потрібен хтось для довгого і щасливого сімейного життя?
Ніхто мені не потрібен.
Бо в тебе вже є. Порожня квартира, за якою ти дивишся.
Ми з Олафом друзі, так краще для Геді.
А для тебе це привід уникати стосунків.
Ти не помічаєш, що ви з ним дуже схожі? Може, разом навчитеся ризикувати.
Ми з ним взагалі не схожі. У нього серйозний синдром Пітера Пена, а я доросла
жінка з дитиною.
Мені знадобилося багато часу, щоб віднайти рівновагу після Олафа.
Віднайти рівновагу? Віднайшла?
Дякую, колего.
Я повертаюся в агенцію. Замість мене буде Марта. Я навіть не встигаю попрощатися.
Ти ж знаєш, що після сексу я тікаю перший. Але поступлюсь.
Це ж лише секс. Нічого такого, я вже казав.
Для мене це нічого не означає.
Рада це чути. Для мене теж.
Нічого.
Точно.
Просто береш дякуєш і йдеш.
Так...
Дякую.
Саме так.
- Бувай. - Бувай.
Тебе ж дратували заходи сонця.
Я говорив про це з однією людиною. І вона теж вважає, що їх переоцінюють. І тепер,
коли дивлюся на захід сонця, думаю, чи дратується вона, як і я.
Знаєш, що це?
Це любов, друже.
Замовкни.
- Привіт. - Хто там?
Привіт. А ти хто?
- Геді. - Карле?
Ее, чо-чому ти тут? Я вдома не приймаю, треба було домовитися.
Аа, та мені стало цікаво, де всі ті картонки.
У нас вдома їх немає.
Хоча було б практично. Можна було б відлякувати грабіжників чи... чи вішати
одяг.
Чи грати в кеглі.
Я в скейт-парк.
Еем... До шостої, так?
Так.
Чао, Геді.
Чао.
То, ее, то що ти хотів?
Я... хотів сказати, що в принципі проти того, щоб не спілкуватися після сексу.
Гаразд.
Кави? Можна не класної.
У мене дуже погана кава, так.
Не можна, щоб це ставало звичкою.
Ні.
Ні, ні, ні. Не можна, щоб це ставало звичкою.
Так.
Але ще раз можна – поки це не стало звичкою.
Ага.
Стій, стій, стій, стій, стій, стій. Нехай грає.
Алло. Еем... Я... Я тут зараз неподалік, і...
Я подумав...
Ні, вибач, не сьогодні.
Аврал на роботі, Геді хворіє, і в мене нема няні.
Я можу побути з Геді.
Ее...
Я ж супернянь.
Ось. А зараз ми заґуґлимо твої симптоми. Отже. Втрата апетиту?
Температура?
Спиш добре?
Не дуже.
Розлади сну. Аа, вже маємо діагноз.
Щось погане?
Це або криза середнього віку. Або проблеми з простатою, або...
Розбите серце.
Дай-но вгадаю. Одинадцять, скейтер і тебе не помічає.
Звідки ти знаєш?
Скейт, на якому ти не каталася, а решта – життєвий досвід.
У нього найзеленіші очі у світі. А мене він не бачить.
Ясно. Я не експерт з розбитих сердець, а от підкорювати вмію.
Та-да. Мій старенький скейт.
Так. Геді, тепер ти.
Не бійся, вір, ти зможеш. Так, добре. Отак, отак, отак, отак, отак. О, о, о, о
Добрий день, юна пані. Я лікар Ніке. Чув, ви потрапили в невеличку аварію, бо якийсь
ідіот катався з вами на скейті по квартирі.
Ось.
Знаєш що? Відкрию таємницю. У скейтбордингу не катання головне.
То де твій Оскар?
Он.
Геді, стій. Візьми нормальний скейт. Ось, тримай.
Крута дошка!
Так! Так!
Ммм...
Загадай бажання.
Загадала.
Привіт.
- Привіт. - Привіт.
Тобі вже краще?
Мгм, супер.
Так, у тебе талант.
Ми спекли піцу. Самі.
З овочами.
Там багато овочів.
Дуже багато.
Тепер я?
Махлювати чи не махлювати?
Душевний біль блокує твої спогади про щасливі моменти. Але ж це твої щасливі
моменти. Твоє серце, твоя любов. І ти обираєш, кому їх віддати.
Так, і в мене.
Мені дзвонив Турґай. Ти вже знаєш?
Мм, Тімея повернулася.
Так її вразило те, що він встав на весіллі. Не казатиму, хто йому порадив.
Так, можеш не казати.
Супертерапевт.
Що в коробці?
Еем, сніданок для Геді. Я обіцяв принести їй гостинчик.
У вас чудові стосунки.
Завдяки їй. Вона дуже класна.
Я зробила тобі комплімент. А мені нелегко щось таке тобі казати.
Ти не помітив? Я ж класична інтровертка. Кажуть, кожному інтроверту
потрібен екстраверт, для підтримки.
Що в мене з нею?
Га?
Не завжди треба говорити про щось вголос.
Він виявляє симпатію?
Вона має бачити, що вона мені не байдужа.
Мгм. Проте нічого не каже.
Завтра я їй скажу. Завтра.
- Вибачте. Притримайте, будь ласка, двері. - Так.
Дякую.
А тепер я притримаю.
Дякую.
Розбите серце?
Це був жарт. У моєї подруги агенція розбитих сердець.
Ви ж до Марії Ґайґер?
Так.
Їй буде приємно. Вона любить квіти.
Це, ее, подяка за успішну терапію.
Здається, вона ще на роботі. Передати їй букет?
Привіт.
Геді.
Що ти тут робиш?
Еем, я маю поїхати ненадовго.
Чому?
Все дуже складно. Я... я поясню тобі пізніше.
Га-разд. Ее... Віддати тобі скейт?
Припини. Це подарунок.
Бувай, Геді. Щасти тобі.
Тату! Ти вдома!
Запропонували роботу. В одній біолабораторії. У Потсдамі.
Ого.
Не слід було розлучатися з вами. Я про це шкодую, Маріє.
Ти обрав щось важливіше. І це не егоїстично.
Ні, ви для мене найважливіші. Світ у жахливому стані. Та знаєш що? Якщо через
нього я втрачаю вас, хай він іде на дно.
Я...
Я... я зустріла іншого.
Тож...
Не треба вирішувати зараз. Можна жити в різних квартирах.
Я просто хочу бути поряд.
- Чорт... Чому в моїй кімнаті? Чому? - Я...
Сорі, сорі. Шш. Друже, це вона, точно вона. А як у вас?
Не знаю.
Сорі. Я... я зараз. Чекай!
У тебе бутер із сиром, мандаринка, огірок і сьогодні ще й шоколадка.
Ммм. А в тебе тост із медом, помідор, мандаринка, огірок і вчорашній шматочок
торта. А що, залишився такий крихітний шматочок?
Так, бо я ще поклала тату.
О, дуже корисний сніданок для тата.
Це ж перший день.
І він забиратиме мене зі школи. Зробимо сьогодні запрошення?
Так.
Це буде мій перший день народження із татом.
А можна запросити Карла?
Ееееммм...
Коли він повернеться?
Я не знаю.
Він тобі не сказав, скільки це «ненадовго»?
Тату!
Ну що?
- Привіт. - Привіт.
Тату, дивись. У мене для тебе сюрприз.
Він сказав Геді, що його певний час не буде. Цього можна було очікувати. Це ж
саме його модель поведінки. Він уникає мене, не відповідає на дзвінки,
повідомлення. І зараз я сварю себе, бо думала, що він зміниться. Усе так
банально.
А як у вас із Олафом?
Не знаю. Але відчуваю, що варто спробувати.
Вставай, поки сусіди не почали скаржитися на трупний сморід. Гаразд? Гей. Гм? Усе
буде добре.
Усе. Усе було класно.
Он як? І нічого неприємного?
Ні. Нічого. Відколи тато тут. А в тебе?
Ее, Оскар хороший.
Оскар мені сказав, що його батьки лише задля нього живуть разом. Він підслухав
їхню розмову. Але ж це тупо, так?
Знаєш, ні... Іноді батьки нехтують своїми потребами. Тому що батькам важливіше, щоб
було добре дитині.
Мені з татом добре. Він сказав, що вже нікуди не поїде. Він пообіцяв. Навіть якщо
ви не будете разом.
Ти пишеш статтю чи ні? Хочеш повернутися на роботу чи вже забив?
Я не знаю.
Маякни, коли знатимеш.
«Коли кохання б’є в обличчя». Дехто з нас не вірить у розбиті серця. І саме вони
потерпають найбільше. Це як неочікувана ожеледь у червні. Як потужний лівий хук
Фрейзера. Я був тим, хто не хотів визнавати, що кохання має ціну. Що воно
може ранити. Що це серйозна, дуже серйозна справа. Що воно може спустошити.
І я не знаю, коли стане легше. Може, й ніколи. Може, так і має бути. Коли кохання
закінчується, доводиться віддавати шматочок серця. Відбитий, використаний
шматочок. І серце стає меншим. Але нехай. Цей шматочок більше не знадобиться. Можна
викинути хоч усе. І щодо цього я теж помилявся. Серце загоїться. Так принаймні
кажуть. Час лікує, а серце навчиться битися без відкраяного шматочка. І –
лишається сподіватися – колись дійсно загоїться. І воно ще досить велике, якщо
раптом хтось колись знову захоче його шматочок.
Я рада, що ти лишився задля Геді.
Так, іноді... Іноді час руйнує все.
А. Дай Геді ключі. Хай приходить, коли хоче. Вдень і вночі.
Я МІГ БИ БУТИ ТВОЇМ ЕКСТРАВЕРТОМ
Ні. Чорт. Турґаю.
Я зачинився у ванній.
Відчини, боягузе!
Я сказав Тімеї, що хочу розлучитися.
А вона сказала, що не хоче. І зараз...
Турґаю!
...Я не знаю, що їй відповісти.
Відчини!
Та якщо я зараз відчиню двері, то все почнеться спочатку.
Турґаю, відчини! Ти боягуз!
Слухай, криптоніту не існує.
Щ-що?
Так, не існує. Криптоніту не існує.
Відчини двері! Я їх зараз виб’ю!
У тебе є десять секунд, щоб піти звідси. Потім я викличу поліцію.
П’ять секунд.
Я зміг.
Так.
Я це зробив.
Так, ти це зробив.
Костюмована вечірка – те, що тобі зараз треба.
Мм?
Привіт.
Ее... Еем... А Карл удома?
Привіт.
Сорі.
Еем, я... еем... еем... Я, ее... Я знайшла твою листівку. Вибач, що так затяглося...
Багато роботи.
Може, вип’ємо чогось?
А можна я скажу «ні»?
Ммм... Звичайно.
Просто... у мене була чудова терапія. Я зрозумів, як це – кохати.
Добре, і як це – кохати?
Це як стрибки з парашутом. Знаєш, кажуть, це найдивовижніше відчуття. Коли летиш і
майже невагомий. Проте люди забувають про головне. Важливе не повітря, в якому
плинеш. Головне – парашут.
Те, що гарантує не розбитися.
У цьому різниця між парашутом і авіакатастрофою. Але ж ти в нас експертка
з кохання.
В агенції – можливо, але в особистому житті я початківець, це очевидно. І це ж...
це ж нормально, якщо початківець помиляється?
Не в стрибках із парашутом.
Гей.
Це я.
Зольт.
- Ти? - Привіт.
Як справи?
Знаєш, я перестав тинятися по дахах. Майже перестав.
Це вже початок. Зустрів когось?
Ні. Я вірю в долю.
Долі не існує. Є лише збіги.
Том і я... То була доля. Вдруге такого вже не буде.
Тоді слухай. Ти лікуєшся від нещасного кохання. А якийсь чувак пише відстійну і
просто паскудну статтю про твою терапевтку. Чувак вилітає з роботи, і
настає капець. І цей чувак проходить терапію саме в цієї жінки. Схоже на
вигадку, так?
Так. Схоже.
Антоне. Це Зольт. Викладач гри на саксофоні. А це Антон, найгірший
саксофоніст у світі.
Привіт. Ой. Привіт.
Привіт.
Я не вірю у збіги.
Я теж.
Де вона? Де вона? Ти! Ти його від мене відвернула!
Карле?
Я маю тобі щось сказати.
Мабуть, зараз невдалий момент.
Я... Я тебе кохаю.
Карле? Карле?
Ай. Хо-холодне. Ай.
Треба прикласти лід.
На цьому мою терапію завершено?
Та це лише початок.
- Вибач. - Аай.
Ой. Що, знову?
Боляче?
Тут?
Так!
Так банально.
Це жах.