Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Quan la meva parella va marxar, em vaig sentir totalment buida.
No tenia esperança en el futur. Em va afectar molt.
Finalment, vaig veure que havia de deixar de carregar els meus amics amb el tema.
Tenia la impressió que després de pocs mesos,
tothom esperava que estigués bé.
Però no era així.
I, al final, estava sola amb la meva misèria.
I et vas dir a tu mateixa:
"Obriré una agència del desamor." Bé, per tractar-lo.
Bé, no va ser tan ràpid.
No puc viure sense ell.
El desamor és molt dur.
No sé què faria sense tu.
L'AGÈNCIA DEL DESAMOR
MARIA GEIGER SEMINARIS, ORIENTACIÓ I TERÀPIA
TENS EL COR TRENCAT? DEMANA UNA CITA
En aquests casos,
és el que acostumo a oferir als pacients.
Els acompanyo.
Això només és el principi, Santje.
No, s'ha acabat.
- La nostra relació és genial! - No és una relació.
I què és, si no?
Sexe i esmorzar.
Són coses molt importants en una relació.
- És clar. - Nena, escolta...
Almenys... ens podem dutxar junts primer?
Ara jo soc la prioritat.
I els meus sentiments. Em sento bé, com va dir la meva terapeuta de desamor.
La què?
La meva terapeuta de desamor. Diu que no pots estimar.
Que diu què?
On és el cotxe?
Què?
El meu GT de 1970.
Que et bombin.
Santje!
És un col·leccionable!
L'AGÈNCIA DEL DESAMOR
Karl?
Què fas aquí?
Visc aquí.
Has estat infidel?
Volia conèixer ta mare i l'has deixat?
T'equivoques.
Sempre ho acabes quan se sent restrictiu. Ei!
M'ha deixat ella.
És clar. És la primera que et deixa.
Què dius? Ha passat mil cops.
Però no em passo el dia plorant.
I, de fet, no ha estat la Santje.
Algú li ha ficat al cap que no li convinc.
- Una terapeuta del desamor. - D'aquella agència?
Ei, espera, no...
No hi entris.
Al meu llit, no, tio! Què coi et passa? Per què ho fas?
I et vas dir a tu mateixa:
"Obriré una agència del desamor." Bé, per tractar-lo.
I vaig pensar: "Si jo no follo, espatllaré les relacions dels altres."
En aquests casos,
és el que acostumo a oferir als pacients.
Els acompanyo.
Gran història. És encantadora.
- Gràcies, Sucre. - Com ho veus?
Aquesta dona era cap de RP a DWH. Hi entén, de màrqueting.
I ara té una agència que crea necessitats emocionals que ella soluciona.
Per 120 euros l'hora.
Un altre cop no. No cal que ens demandin per tot el que escrius.
No volem una revelació.
Prefereixo saber com ho fa.
Escriu sobre el desamor i sobre com superar-lo.
O sigui, mentre en siguis l'editor, la revista Splash anirà de sentiments.
Els sentiments ja no són un tabú. Ara en podem parlar.
És clar.
Per 120 euros l'hora.
Saps què? Paga-me'n 150
i a part del desamor, et curo l'escorbut i les mossegades d'unicorn.
Oferta tres per u.
- Escriu-lo tu. - Gràcies.
Però no vull que sigui un parany.
Entesos.
Benvingut a l'Agència del desamor.
Endavant, la Maria l'atendrà aviat.
TORNA A SER FELIÇ
La Corea del Nord del despit.
Està impressionat, oi?
Maria Geiger. Hola.
Karl Nieke, revista Splash.
M'agrada obrir entrevistes amb un comentari inoportú.
Ah.
No troba que el culte a la personalitat pot semblar obsessiu?
No. Vull dir, fem servir molts cors en la nostra decoració.
Van bé per simbolitzar l'amor.
I per què l'ha de simbolitzar?
Per mostrar el que fem aquí. Vol una galeta?
No, gràcies.
El nom "Agència del desamor" no fa això precisament?
Segur que vol desafiar Kim Jong-un?
Segui, sisplau.
- Puc gravar? - És clar.
És un plaer explicar-li què fem.
La gent que pateix desamor
sovint evita veure un terapeuta.
Tot i això, el dolor és similar al d'un període de depressió.
Tot bé?
Sí.
Vaig establir l'agència després d'experimentar el desamor...
Gràcies, ja he vist les seves entrevistes.
I què vol saber?
Parlem sobre com funciona exactament.
- Diguem que ve una dona... - O un home.
O un home, i encara està en una relació.
Això passa. Pots sentir desamor fins i tot en una relació.
I li recomana que deixi la parella?
No, més aviat començo un procés i no ofereixo consell concret.
- La dona és infeliç... - O l'home.
O l'home.
I vostè arriba a la conclusió
que la parella no pot estimar.
Sí, bé, això de vegades passa. Algun cop...
estem ferits i no confiem en nosaltres o ens n'oblidem.
Però no coneix l'home que ha diagnosticat.
No fem teràpia de parella.
Llavors fa una avaluació a distància
i determina que el paio no sap estimar.
No fem avaluacions ni declaracions.
Però sí, n'hi ha que no saben estimar.
- Adeu. - Adeu.
El meu cotxe!
Adeu, que tinguin un bon dia.
"És el problema de les dones del segle XXI:
el poder sense límit, també a la vida personal.
Reclamen la manca de càrrecs directius
i l'ús d'un llenguatge inclusiu.
Però quan un dels homes que han titllat d'innecessari
s'atreveix a apropar-s'hi... Pam!
El matriarcat modern
reflecteix el típic comportament femení
més de pressa del que pot dir "sexisme".
Ostres.
M'he passat?
- Més que això. - Perfecte.
"Després de l'alliberació sexual,
una emprenedora experimentada es fa d'or."
"Perquè la dona encara no ha entès que la llibertat té un preu.
Potser et deixen. I què?"
"Per a les generacions anteriors, les ferides emocionals
que aquestes calçasses diuen tenir, només haurien estat una normalitat."
Increïble.
"Es gasta el que un repartidor guanya en dos dies
perquè una dona que viu envoltada de fotos d'ella mateixa,
com una reina del gel narcisista,
li digui que a en Bernd ja no li posa calent la seva floreta."
Ei, bon dia.
Ei, maco.
Ei, Sucre, company.
L'Adam t'espera.
Ei, a qui ens carreguem avui?
A tu, Karl.
"Calçasses"?
Les noies també ho poden ser.
El tema tenia potencial, tio. Això és el que n'has fet?
La teva visió del gènere està molt antiquada.
Potser te n'hauries sortit als 90, però d'això fa 30 anys.
Els 90 no eren...
El teu article remena la mateixa merda patriarcal de sempre.
Ara més que mai hem d'abordar el tema amb sensibilitat i consciència.
Generació Z!
Mostrem respecte, no discriminem...
No discrimino, classifico per gènere.
- Classificar per gènere? - Calçasses.
Has publicat l'article sense el meu consentiment.
Potser a en Benno li estava bé, però ara funcionem diferent.
I amb tu, no funciona.
Com?
Quedes suspès de funcions i sou.
Com? No pots... No pots fer això.
Jo... La gent m'adora!
He destrossat a tothom d'aquest poble.
Això és diferent, Karl.
I que no ho entenguis fa que t'hagi de suspendre.
Sr. Nieke.
Sra. Geiger, ho sento,
la nostra intenció no era destrossar la seva reputació.
És clar, no passa res. Només volia parlar amb el Sr. Nieke.
Ja no treballa aquí.
Tot va com a vostè li agradaria.
Només li volia dir una cosa.
És clar, endavant.
És un tema personal...
Ho pot dir aquí. Ei, escolteu, la Sra. Geiger té una cosa a dir.
I doncs?
Sé que no va escriure l'article amb interès periodístic.
Quan va ser a l'oficina es va endur una cosa de la caixa d'alliberament.
No és cert.
No ho vaig fer. Quina merda de caixa és aquesta?
La caixa d'alliberament serveix perquè els clients s'alliberin d'objectes
que els recorden el seu amor infeliç.
Però el Sr. Nieke en va treure un.
Un que la seva exparella hi havia ficat.
Un cotxet de joguina.
De joguina?
És la meva joguina!
Un GT del 1970 no es fica en una merda de capsa esotèrica!
Sospito que es volia reunir amb mi
perquè creu que som la causa de la separació.
Tot anava bé amb la Santje
- fins que va parlar amb vostè. - I desitjo que entengui
per què es va trencar la relació.
He vingut per oferir-li el meu suport amb el dol de la pèrdua de la relació.
Gràcies.
De res.
Adeu.
M'he donat un cop molt fort al dit del peu
en xocar contra l'armari.
I el millor?
Que l'home dels gelats encara hi era.
I tu?
També els gelats.
L'home hi era aquest matí i tenia gelat de plàtan.
T'estimo amb bogeria.
Mama? M'he oblidat del cactus.
No passa res, és un cactus.
L'hi vaig prometre.
No hi puc anar, estic dormint.
Tens un entrepà de formatge, una pruna, un cogombret i una galeta.
Que bo!
Tu tens entrepà de mel, un plàtan, un cogombre i tomàquets.
I cap galeta?
Potser...
Hola, Olaf.
És el papa? Vull parlar amb ell!
Un moment. Ostres, he de dur la Hedi a l'escola. Quan ho necessites?
Entesos.
Et passo la Hedi un moment.
El seu columnista preferit torna a estar al mercat.
Truqui'm. Gràcies, adeu.
Què passa?
Una cita. Tinc una cita amb Luca, per fi.
Luca, ell? O Luca, ella?
Tu i els pronoms.
No em puc estar quiet. Ha dit que té moltes ganes de coneixe'm.
Ei.
Em sap greu,
no ets el meu tipus.
Cap dels dos.
Em sap greu.
Molta gent s'oblida de menjar quan té el cor trencat.
No he menjat res...
en tres dies.
En vols una mica?
Està molt bé que hagis demanat ajuda.
Has donat el primer gran pas.
El primer? Quants n'hi ha?
No hi ha cap pressa.
Tinc 41 anys.
Com se suposa que he de tornar a començar?
Sí, ja no em sentia còmode a Splash.
S'han tornat molt convencionals.
Sí, he pensat que, finalment, podria escriure per vosaltres.
Sí, torno a estar al mercat, per dir-ho d'alguna manera.
No, no tot el que escric és sexista.
Reflectia l'opinió popular actual.
Sí, va ser una imbecil·litat.
Truca'm si saps d'alguna cosa, d'acord?
Només has tornat perquè no has trobat res més.
No, he rebut tres ofertes.
Escriuré sobre el que vulguis. Escriuré sobre el destí.
Sobre sentiments.
Em disculparé públicament i retiraré tota...
la merda sexista.
Escriu-me un article com cal.
D'acord! Cap problema.
Sobre què?
Sobre el desamor, Karl. I sobre com superar-lo.
Amb sinceritat i amb sentiment. I saps què?
Perquè això funcioni,
faràs teràpia amb la Maria Geiger.
Sibylle, què és el que et costa tant exactament?
Sempre havia volgut tenir nens, però...
ara li he de dir als pares que no seran avis.
Clarament, he anat pel mal camí tot aquest temps.
Per a mi...
Bé, la setmana passada...
- Tranquil. - Gràcies.
Kryptonita. Per mi, és com la kryptonita. La Timea és la meva kryptonita.
Com a Superman.
És invencible, però la kryptonita el fa vulnerable.
M'ignorava a tot arreu, fins i tot a MySpace.
Abans de coneixe'ns, ella era activa a MySpace.
Així que es va connectar al compte antic
per ignorar-me.
Perquè encara pensa en mi.
T'entenc molt bé.
Però, aquesta falsa esperança t'acaba fent més mal.
No sé què podria haver fet.
Però si ets Superman.
Karl.
Perdó. Sisplau, continueu.
No, ara escoltarem.
Endavant.
És clar.
M'ha deixat la nòvia...
No, sisplau. No feu aquest so. Escolteu...
Karl, ¿com et sents
quan el grup mostra la seva simpatia?
Sembla que el grup estigui trastornat.
Tots som lliures.
Lliures d'ajuntar-nos i,
si ja no funciona, de conèixer altra gent. I què?
Ara sou solters. És genial!
I tu, un assetjador. T'haurien de tancar.
Entesos. Tu i jo, fora.
Sé que encara no està preparat
per obrir-se. Però no espatlli el progrés del meu grup.
Però són tan... tan...
Potser no té sentit que sigui aquí.
No.
No m'ha entès. No és que no la respecti.
Respecto molt les dones emprenedores.
Les dones, en general.
Jo...
Tinc moltes ganes d'aprendre.
I...
Prometo que no tornaré a fer una cosa així.
Amb dues condicions: deixi els pacients en pau.
- D'acord. - I faci el programa sencer. Tot.
Entesos.
Benvingut al recés del desamor.
Ja ho veurà, segur que aquí es recupera de meravella.
Li anirà molt bé i es recuperarà del seu desamor.
- Molt bé. - Tingui, aquest és el programa
i el llibre d'acompanyament. A més, tenim...
productes de cura personal i això,
aquesta ampolla i això també.
Perquè dormi bé.
I, molt important, l'estora de ioga.
No em digui que tothom rep aquest nivell de màrqueting de la marca.
Aquí diu que el Sr. Nieke rep el paquet integral complet.
Molt bé, entesos.
Perfecte.
Sí...
I per arrodonir-ho, una cosa fantàstica.
Una mica de dolçor. Per a vostè.
A l'escola ja ho detestava. Per a què serveix?
Va molt bé per reflexionar.
Però si estic en pau amb mi mateix.
Cregui'm, la Maria sap què fa.
- És estrany que encara no l'hagi vist. - Ha tingut una emergència.
Miri d'obrir-se.
Karl?
Puc?
Ara l'atenc.
Tens una vida fàcil, oi?
Últimament, no gaire, la veritat.
He estat de pega últimament.
Jo pensava que estava de pega l'any passat.
Perquè la universitat va perdre pressupost per investigar.
Però des que la Timea va marxar, desitjo que tota preocupació fos allò.
T'asseguro que no millorarà si només parles d'ella.
Vaig escriure un article de totes les teories
sobre el temps necessari per superar una relació.
I doncs?
Crec que has de trobar exactament l'oposat al que tenies.
La Timea és perfecta. No vull conèixer-ne l'oposat.
Quines són les altres teories?
La regla del gintònic.
Necessites 4.000 gintònics i 527 còctels.
Tardis el que tardis.
Què li poso?
Una copa de cada beguda del menú.
És fastigós, no ho vull.
Algun cop també penses en mi?
Tot és tan...
Oh, sense tu.
I quan estàs sola,
algun cop també penses en mi?
Què passa, company?
Es casa.
Què?
Es casa amb l'altre paio, d'aquí a tres dies.
Hòstia.
Molt bé, calma.
No ho permetràs.
Sí.
Què?
Sigues un home. Ves i digues-li com anirà la cosa.
- No coneixes la Timea, oi? - No.
Ningú li diu el que ha de fer.
Per què creus que t'ha dit això?
- Perquè li deixi de trucar. - Bajanades.
No havia de respondre, però ho ha fet.
Vol que ho sàpigues
i que hi facis alguna cosa.
Això no...
No, crec que això no estaria bé.
Estaria malament.
- No està malament. - Sí.
No està malament.
Au, mou aquest cul miserable i vine a gaudir. Som-hi.
Au, som-hi. Dona'm la mà.
Vine cap a aquí.
Amb els amics... amigues!
Les coses no funcionen com esperes.
Has regalat el teu cor.
Quant queda?
Gairebé hi som. L'àvia segurament ja t'ha fet cent coquetes.
- Quan em vindràs a buscar? - Només hi seré tres dies.
Quatre com a molt.
Li he dit a en Zolt que algú ho ha deixat i que pagarem la seva factura.
No t'hauries d'implicar massa.
En Zolt no treballa des de la separació.
Et truco més tard.
Sí, després me'n encarrego.
Olaf?
Com ho porta el convidat especial?
Tu mateixa.
Teva!
En Karl té molt bona sintonia amb la resta.
M'ha dit que separi el sexe de l'amor.
Que em masturbi pensant en actors que no em cauen bé.
És una ximpleria, però...
per primer cop en segles,
he rigut.
Genial.
Sí.
En Karl m'ha donat un consell d'Ovidi per sentir-me millor.
Faré veure que he superat això de la Timea.
És tan...
Sí, crec que sé què vols dir.
Per això li demano que deixi fer la feina als terapeutes.
Tenim la formació adequada.
De fet, en el desamor no es necessita tenir formació.
Sé que així es guanya la vida, però...
ADEU, DESAMOR
...és com quan compràvem tons de trucada.
Hauríem d'haver esperat que el temps ho arreglés.
Pagar 5,99 € per un cocodril que canta?
Vull dir...
que potser...
la meva teràpia també ajuda.
I la meva és gratis.
Excepte les begudes.
- I el compte de Tinder. - ...de Tinder.
Sí.
Ens veiem a teràpia de grup a les tres.
Sí, si veiem la relació com l'única font de felicitat,
llavors segur que patirem quan tot s'acabi.
I crec que hi ha moltes altres coses que ens poden fer feliços.
La natura?
Sí, potser se t'acut alguna cosa més específica.
Uns texans que t'escauen? Està bé?
És clar que està bé.
Un bon àpat, potser.
Ballar? O alguna cosa així...?
Ballar, sí, molt bé.
Els pingüins.
No ho sé, però els pingüins semblen amistosos.
Molt bé, Sibylle.
Karl?
El sexe sense compromís.
I els pingüins.
Els trobo adorables.
M'encanten els pingüins.
La manera com caminen...
O com s'ajunten en grups quan tenen fred.
O com rellisquen amb la panxa sobre plaques de gel.
Són adorables.
Vull dir, si algú odia els pingüins, clarament és un psicòpata, oi?
Anem a fer un tomb?
Ha d'implicar promeses de fidelitat i pètals de rosa?
No, però quan parla de sexe sense compromís
i no de sexe, vol dir alguna cosa.
Des del començament, pensa en una manca de compromís.
És com una papallona.
Què? No soc cap papallona. Soc...
Han Solo.
Però ell no acaba sol, sinó amb Leia.
I ella li acaba demanant que tregui la brossa?
Tenen un fill, tenen problemes i se separen.
- No miraré aquesta seqüela. - Però existeix.
De vegades, el sexe és per divertir-se.
No ha fet mai un clau al lavabo d'una disco?
No es fa per trobar l'amor vertader. El sexe és sexe.
És clar. No seria terrible enamorar-se durant el sexe?
Ha dit que les relacions no donen felicitat.
No, he dit que no són l'únic que aporta felicitat.
El que dic.
CONTINUES PLORANT O HAS COMENÇAT A PINTAR?
Quan va ser l'últim cop que vas dormir bé?
Vols meditar?
Parlar?
No.
Fem un capbussó?
No duc banyador.
Ni jo.
Senta genial!
Sí!
- Hola, amor, tot bé? - Vull que em vinguis a buscar.
L'Svea i la Feli van al parc d'skate cada dia. Aquí no hi ha res.
Ei, respira, amor. Potser...
Potser n'hi ha un a prop de casa l'àvia. Pregunta-l'hi als veïns.
No entens res.
Merda.
Fuma maria?
Les mares ens hem de cuidar.
La meva filla vol tornar a casa
perquè vol tenir a prop un parc d'skate.
No sap ni fer anar un monopatí. Li'n vaig comprar un,
i encara no l'ha fet servir.
Què?
Res, suposo que mai ha anat a un parc d'skate, oi?
Això farà que la teràpia sigui més suportable.
- Per què no comença per aquí? - Sí.
La resta tampoc li serveix de res.
Vol disposar del que hi ha a l'abast,
però quan cal involucrar-se emocionalment, ja no li interessa.
L'amor requereix feina. Molta gent no ho vol admetre.
Tothom somnia amb un gran amor únic,
perfecte i satisfactori.
Però aquesta idea...
Només es va crear per vendre postals i flors.
Jo també ho penso.
Ximpleries.
L'amor romàntic és un ideal que molt poca gent aconsegueix.
I fa que molta altra esperi massa de la seva relació.
I els fa infeliços.
Una pregunta.
Creu en un gran amor romàntic?
És clar que sí.
No hi creu gens.
Però no va bé per al negoci.
Què vol que li digui?
Miro de fer costat a la gent i ajudar-la a refer-se
com a individus que també poden ser feliços sols.
Ningú ho pot fer ja.
I la culpa és de les comèdies romàntiques
i els actes romàntics que enganyen la gent.
I les cançons cursis.
I les postes de sol.
- Què tenen de bo? - Ja.
La Terra encara gira, com cada dia a totes hores.
- Sí! - El sol sempre es pon en algun lloc.
- Totalment. - Oi?
Des del punt evolutiu, no té sentit celebrar-ho, oi?
La nit cau, els animals surten i... Oh, bona idea!
Tu i la teva dona neandertal seieu a la fresca
i mireu amb calma la posta de sol, oi? Au, va!
Ho sent?
Tinc 10 € a la butxaca.
- Li vol demanar una cançó? - No.
Li vull pagar perquè marxi.
Està bé conèixer una dona que...
No soc una dona.
Soc la seva terapeuta.
Convida la casa.
Dispensi, quant costarien 15 minuts?
Són 10 €.
Entesos, sap què?
Vol escoltar "Eternal Flame."
Oh, no. No.
Perdó, m'he adormit.
- Bon dia. - Bon dia.
Bon dia.
No és a l'habitació ni a la piscina,
i no agafa el telèfon.
Què passa?
En Turgay s'ha esfumat.
Mirarem a la sala de lectura.
Què passa avui?
És per la boda.
No fotis.
- És la Timea. - Com?
La Timea d'en Turgay!
Vol aturar la boda.
D'on ha tret aquesta idea absurda?
En què pensava?
Ella no s'hi vol casar, és una gran farsa.
- Només vol que sigui un home. - Una farsa de milers d'euros?
De quin planeta surt?
- Au. - Perdó.
Ostres, tu.
Què porta posat?
Fora d'aquí.
- Un terapeuta no pot dir això. - Tant me fa què pensi.
Ha arrossegat un innocent a la merda. Viurà un moment miserable.
No és cert. No pot suportar equivocar-se.
Vagi-se'n. Intentaré arreglar l'embolic que ha creat.
No, no ho farà. No pot...
Estimada Timea,
estimat Egbert,
estimats familiars i amics dels nuvis.
Tots busquem algú.
Aquella persona tan difícil de trobar.
Aquella persona única i especial
que ens completa i ens acaba de perfeccionar.
- On és? - Ni idea.
Potser no ha vingut.
...quan em busques amb tot el cor, em trobaràs...
- Perdrà el progrés que ha fet. - Deixi'l fer el que vulgui.
Ell no ha triat això, vostè l'hi va ficar al cap.
- No. - S'humiliarà a si mateix.
La Timea i n'Egbert han triat aquest vers...
- Turgay! - Calli.
- Turgay! - De debò?
Perdó.
Estimada Timea,
estimat Egbert.
Tenim al davant dos...
Què fa? No pot fer això.
No ho pot fer, quedi's aquí.
Així doncs, davant de Déu, els que pertanyen junts...
Comporti's.
- Déu meu. - Però si cap dels presents
- té alguna cosa en contra de la unió... - Merda.
...que parli ara o calli per sempre.
- S'està escampant! - El barret!
Timea.
- Turgay? - Foc! Déu meu!
No pateixis, Karl, aviat podreu marxar.
Vaig créixer per aquí.
Fascinant.
Encara prens llet?
Ara prenc beguda de civada, però avui faré un excepció.
Les fotos de gatets que té a l'oficina...
Veig un fort desig de tenir nens.
Ja no li interessa, oi?
No vol ser la meva terapeuta.
No, perquè no m'ha deixat.
- No necessito teràpia. - Vaja.
Només ho faig per tornar a tenir feina.
Ho porta força malament.
Hola! La mama és aquí!
He enyorat la comissaria.
En Karl hi era sovint, d'adolescent.
Li volien posar el seu nom a la cel·la.
- Vindreu a casa. - Què?
Ni de conya, mama, porta'ns a l'hotel.
Sí, preferiríem tornar a l'hotel, gràcies.
No tot el que diu de mi és cert.
Faig una amanida de patata boníssima.
Ningú vol amanida de patata.
Sisplau, mama, porta'ns a l'hotel i prou. Gràcies.
Sap què, Hilda? M'agradaria molt venir.
- Què? - No ha parlat gens de vostè.
Ni de tu.
- Com us vau conèixer? - Mama.
Per la meva feina. Potser en Karl l'hi pot explicar?
No?
Entesos, només perquè quedi clar...
Només som amics.
Però dormiu junts i és l'important.
Les formalitats venen després.
Això és com un museu dels 90.
DJ Bobo, "Love is All Around", ostres.
Jo també tenia un pòster dels Backstreet Boys. On deu ser...?
- Ei, això és invasió. - Sí, últimament se'm coneix per això.
És bon senyal que conservi això.
Hi havia una mena de cor aquí.
"El meu cor batega com un boig quan et veu."
Era per a l'escola.
És increïble que es dediqui a escriure.
I això?
En vol parlar?
Ha fet mai una estupidesa?
Moltes. No hi ha una capsa prou gran.
Vingui, anem a menjar.
Només està amb noies guapes i curtes.
Crec que evita les dones que estan al seu nivell per no patir.
L'aterreix el compromís.
És increïble que s'atreveixi a cordar-se les sabates.
Crec que és culpa d'en Wilhelm i meva.
Tot i que després d'algun fals inici, el nostre divorci va ser amistós.
I en Karl ja era gran, tenia 16 anys.
- Per què...? - Per què ens vam divorciar?
Només teníem una cosa en comú.
Que ens havíem casat el mateix dia.
Així que ens vam divorciar per motius de salut.
Quan ens vèiem, ens venien ganes de vomitar.
Ens agradava el sexe de lluny.
Cada dia, de dilluns a diumenge.
Tan de lluny, que ni el vèiem.
Mama, prou, sisplau.
L'altre dia ho explicava i la gent reia. No tens sentit de l'humor.
Detesta que en faci comèdia.
Fa acudits dolents del seu matrimoni.
Dolents? Au, vinga.
I si us quedeu fins dimecres? Actuo al teatre.
En Karl no ha vist mai l'actuació. Us agafaré les entrades.
Abans em tatuaria la zona lumbar.
La seva mare és la canya.
Sí, però només la pots suportar una estona.
No és així amb totes les mares?
Sí.
Li puc fer un a pregunta?
Es deia Claudia. Érem...
parella des dels 14. I,
després de l'insti,
li vaig demanar que ens caséssim.
No la volia perdre.
Però ella...
Ella no ho volia.
Però...
és comprensible.
Ella...
s'havia graduat i volia veure món,
no casar-se amb el seu primer nòvio.
Va veure l'anell
i es va espantar. Em va deixar.
Era l'amor de la seva vida?
Sí.
Però no va ser tan greu.
La veritat és que no sabia que encara tenia l'anell.
I, de fet, agraeixo que no funcionés.
Estaria fet pols ara.
Sí.
Encara sort que no és el cas.
M'alegro que ens hàgim desviat.
- Ara tenim com abordar les coses. - No tenim res de res.
Li devia fer molt de mal aleshores. Estava profundament ferit.
Sí, miri, com tots els seus clients.
Però no com vostè, oi?
"Em van trencar el cor." S'ho va inventar tot, oi?
És tot publicitat.
Bona nit.
- No pateixi, no em sento atret per vostè. - Ni jo. Gens.
Genial.
Però no em vaig inventar que em van trencar el cor.
Es deia Olaf.
Va ser infidel?
Sí,
em va deixar pels pingüins.
- Per això detesta parlar-ne. - No els suporto.
- Psicòpata. - Això vostè.
L'Olaf és zoòleg i científic climàtic.
Sap que els pingüins estan en perill d'extinció?
- I l'Olaf els salva? - Sí.
Treballa en una fundació de conservació global.
Sempre està viatjant i jo soc aquí amb la nostra filla.
Ho gestiona tot força bé.
Gràcies.
A part de fumar porros, fer el bé i ser una saberuda.
I allò dels cartrons com Kim Jong-un.
- Això també és dubtós. - No sigui envejós.
El veu algun cop, oi? La seva filla...
Sí, bé, quan és a Alemanya.
Quan viatja...
Les visites són curtes, i ens truquem, sobretot la Hedi.
Vam prendre la decisió junts, per al bé col·lectiu, i...
De vegades...
fins i tot després de tants anys, penses que si tornés
i es volgués quedar...
És una ximpleria.
No.
No és cap ximpleria.
Sé que salvar la Terra és una causa molt important,
però si vol dir renunciar a vostè,
deixaria que tot s'enfonsés.
Què li passa, Han Solo?
S'ha estovat de cop.
Podem deixar en Han Solo fora d'això?
No.
És un hotel molt maco. Us agradarà, és romàntic.
No teniu equipatge?
Una parella jove no necessita roba, oi?
Soc la seva terapeuta.
Oh.
Què?
Res.
Ho sento per ahir.
Jo no. Em va agradar.
No em miris així.
És el meu client, és inacceptable. És un dels motius pels quals és mala idea.
Què és el que més et frena?
Que no té cap futur.
Només busques amb qui compartir una llarga vida en família?
No estic buscant res.
Perquè ja ho tens. Un apartament buit que has de gestionar.
L'Olaf i jo som amics i és bo per a la Hedi.
I és una bona excusa per no estar amb ningú més.
T'adones que, de fet, us assembleu força?
Podríeu aprendre junts a assumir riscos.
No ens assemblem gens.
Té el síndrome de Peter Pan agut i jo soc una dona amb una filla.
Ja saps el que em va costar trobar l'equilibri després de l'Olaf.
Així és com n'hi dius?
Equilibri?
Moltes gràcies, companya.
He d'anar a l'oficina. La Martha cobrirà l'últim dia.
No puc fer acomiadaments individuals.
Escapolir-se després del sexe és cosa meva, però...
t'ho deixo fer.
El sexe és sexe. Ni més ni menys, tal com vaig dir.
No significa res més per a mi.
Genial, per a mi tampoc.
Res de res.
Exacte.
Després, dones les gràcies i te'n vas.
Molt bé.
Gràcies.
Exacte, així.
- Adeu. - Adeu.
No odiaves les postes de sol?
No fa gaire en parlava amb algú.
L'única altra persona que creu que se sobrevaloren.
I ara, quan en veig una, em pregunto si també l'està odiant.
Saps com es diu això?
Això és amor, tio!
Au, calla.
- Hola. - Qui és?
- Hola, com et dius? - Hedi.
Karl?
Què fas aquí? Això és la meva residència privada.
Has de demanar hora.
Em preguntava on eren els retalls d'imatges.
No els posem a casa nostra.
Trobo que anirien bé per espantar els lladres.
O per penjar-hi roba.
O per jugar a bitlles.
Vaig al parc d'skate.
A les sis a casa, entesos?
Sí.
- Adeu, Hedi. - Adeu!
Què... Què vols?
Només volia dir que estic en contra de la idea
de no tornar a parlar amb qui has mantingut sexe.
D'acord.
Un cafè?
No té per què ser bo.
Sí, tinc un cafè terrible.
No pot esdevenir un costum.
No.
No, això...
no pot ser un costum.
D'acord.
Però ho podem tornar a fer abans que ho sigui.
Espera.
Deixa que soni la cançó.
Hola!
Jo...
Jo... no passava per aquí i...
- I he pensat... - Avui no puc, ho sento.
Tinc molta feina a l'agència, la Hedi està malalta i no tinc cangur.
Jo la puc cuidar.
Tinc bona mà amb els nens.
Molt bé.
Saps què farem?
Buscarem els teus símptomes a Google.
Digues.
Pèrdua de gana?
Febre?
- Dorms bé? - No gaire.
Problemes de son.
Tenim un diagnòstic.
És dolent?
Podria ser una crisi vital,
un problema de pròstata o...
Enamorament.
Deixa'm pensar: 11 anys, skater i no et fa ni cas.
Com ho saps?
No fas servir el monopatí i la resta és experiència vital.
Té els ulls més verds del món.
Però no em mira mai.
Entesos.
No soc un expert en enamorament,
però soc un gran seductor.
Mira, el meu antic monopatí.
Molt bé, ara et toca a tu.
Va, Hedi, tu pots.
Molt bé.
Bé!
Ei, compte!
Hola, senyoreta, soc el doctor Nieke.
Has tingut un accident de monopatí, oi?
Perquè un capsigrany patinava per l'apartament amb tu.
Saps què? M'equivocava.
Patinar
no és només patinar.
Molt bé,
qui és l'Oskar?
Aquell.
Espera, on vas amb aquest monopatí per a nens? Agafa el meu.
El monopatí mola!
Sí, visca!
- Ara tries tu. - Ja he triat.
Ei.
- Hola! - Ei.
Et trobes millor?
Sí, genial.
Sí que tens bona mà.
Hem fet pizza.
Des de zero.
Amb molts vegetals.
Molts vegetals.
Milions.
Em toca a mi?
Fem trampes o no?
La tristesa no et deixa recordar com et senties en els bons moments.
Però són els teus bons moments.
És el teu cor, el teu amor.
I tu tries a qui li dones.
M'ha trucat en Turgay.
- Saps les novetats? - Sí, la Timea ha tornat.
La va impressionar que parlés a la boda.
No diré qui li va aconsellar.
Sí, no ho diguis.
El superterapeuta.
Què portes a la mà?
L'esmorzar de la Hedi.
Li vaig dir que li duria les postres.
Ets molt bo amb ella.
És ella,
és la canya.
Accepta l'elogi.
Per a mi no és fàcil dir aquestes coses.
No ho has vist? Soc superintrovertida.
Diuen que tots els introvertits necessiten un extravertit que els cuidi.
Què som?
Com?
No sempre has de dir o definir explícitament les coses.
Et demostra que li agrades?
Crec que he deixat clar què significa per a mi.
Però ell no diu res.
L'hi diré demà.
Demà.
Podria aguantar la porta?
És clar.
Gràcies.
- Ara l'aguanto jo. - Gràcies.
Té el cor trencat?
És broma. La meva nòvia té una agència del desamor.
Ve a veure la Maria Geiger, oi?
Sí.
Estarà contenta, li encanten les flors.
Són per agrair-li que la teràpia ha funcionat.
Sembla que no ha tornat. Vol que l'hi doni de part seva?
- Hola, Karl. - Ei, Hedi.
Què hi fas aquí?
He de marxar un temps.
Per què?
És complicat...
Ja t'ho explicaré.
D'acord...
- Vols el teu monopatí? - I ara, és un regal.
Adeu, Hedi. Cuida't molt.
Papa!
Ja ets aquí!
M'han ofert una feina.
A un laboratori de biodiversitat de Potsdam.
Ostres.
No t'hauria d'haver deixat sola.
Me'n penedeixo molt.
Ho vas fer per al bé col·lectiu, no per egoisme.
No, tu eres el bé col·lectiu.
L'estat del món és lamentable.
Però si no puc veure la meva família...
a la merda tot.
Jo...
Potser he conegut algú.
Així que...
No cal que decidim res ara.
Podem mantenir els dos pisos.
Només vull estar a prop vostre.
Tio, per què a la meva habitació?
Perdona. És la definitiva, tio, ho sé. A tu com t'ha anat?
Ni idea.
Perdona, ara torno...
Ei.
Tens un entrepà de formatge, una mandarina, un cogombre
i una barreta de xocolata.
Tu tens entrepà de mel, tomàquet, mandarina, cogombre
i una mica de pastís. Només en quedava una miqueta.
L'hi he posat la resta al papa.
Un esmorzar molt saludable, sí.
És el seu primer dia.
Em recollirà de l'escola aquesta setmana.
- Podem fer les invitacions avui? - És clar.
És el primer aniversari que recordo amb el pare.
Hi puc convidar el Karl?
Mmm...
- Saps quan tornarà? - No.
A tu tampoc t'ha dit quant és "un temps"?
Papa!
Com va?
- Bon dia. - Bon dia.
Mira, papa. Tinc una sorpresa per a tu.
Li va dir a la Hedi que marxava un temps.
Vull dir, ja m'imaginava això. És el que acostuma a fer.
M'ignora, no em respon les trucades ni els missatges.
I estic enfadada amb mi mateixa
perquè pensava que canviaria.
És tan clixé.
- I què passa amb l'Olaf? - No ho sé.
Penso que ho hauria d'intentar.
Si et lleves abans que els veïns es queixin
que fa olor de mort, genial. Sí?
Ei.
Tot anirà bé.
Tot.
Tot ha anat genial.
De debò? No hi ha res que et molesti?
No, res.
No des que el pare ha tornat. I a tu?
M'agrada el teu Oskar.
M'ha dit que els seus pares només estan junts per ell.
Els ha sentit parlar. És una estupidesa, oi?
Bé, a veure...
Els pares de vegades ometen les seves necessitats.
De vegades és més important que el fill estigui bé.
Estic bé amb el pare aquí.
M'ha dit que no tornaria a marxar.
M'ho ha promès.
Encara que ja no estigueu junts.
Estàs escrivint l'article o no?
Vols recuperar la feina o ja no t'importa?
Ni idea.
Ja m'avisaràs quan sàpigues què vols.
Quan l'amor et bufeteja la cara.
Hi ha gent que no creu en el desamor.
Aquests són els que reben més.
Sorprenent com una nevada al juliol
i dur com un cop de Joe Frazier.
Jo era un dels qui no accepten que l'amor té un preu.
Et poden ferir.
Molt. Moltíssim.
És un mal que s'enduu tot de tu.
No sé quan desapareixerà.
Potser mai.
Potser és així.
Hem de donar un trosset de cor quan un amor s'acaba.
Un trosset ocupat i utilitzat.
El cor s'encongeix.
Però a qui li importa? No el tornarem a utilitzar.
Llancem-lo tot i ja està.
Aquí també m'equivocava.
Es curarà.
Al menys, això diuen.
Només cal esperar que el cor aprengui a estimar sense aquell trosset.
I només podem esperar que la resta es recuperi
i que encara sigui prou gran
per si algú altre ve a reclamar-ne un altre tros.
M'alegro que siguis aquí per la Hedi.
Sí, de vegades el temps ho espatlla tot.
Dona-li la clau a la Hedi. Pot venir quan vulgui, de dia o de nit.
PUC SER EL TEU EXTRAVERTIT
No.
Merda.
Turgay.
M'he tancat al lavabo.
- Obre, covard! - Li he dit a la Timea que ho vull deixar
i m'ha dit que no ho accepta, i ara...
Turgay!
...no tinc més línies de defensa.
Obre!
Si obro la porta...
Obre, covard!
...tot tornarà a començar.
La kryptonita no existeix!
Què?
Que la kryptonita no existeix.
Obre la porta o la tiro avall!
Tens deu segons per marxar d'aquí.
O truco a la policia.
Cinc segons.
Ho he fet.
Sí.
- Ho he fet. - Sí, ho has fet.
Necessites una festa de disfresses.
Hola.
El Karl és a casa?
- Ei. - Hola.
Perdoneu.
Mmm... Jo...
He trobat la teva targeta.
- Em sap greu haver tardat tant. - Estaves enfeinada.
Et ve de gust anar a fer un beure?
Passa res si dic que no?
No, és clar.
Saps què?
Vaig...
Vaig fer una teràpia molt bona.
Vaig aprendre com podria ser estimar.
I com podria ser?
Com saltar amb paracaigudes.
La gent diu que és la millor sensació del món.
Voles, com si gairebé no pesessis gens.
Però s'obliden d'una cosa.
L'aire on flotes no és l'important,
sinó el paracaigudes.
La certesa que no t'estavellaràs?
És la diferència entre paracaigudisme i un accident d'avió.
Però tu ets l'experta en amor.
Potser a l'agència, però a la vida real soc novella,
ja ho veus.
¿I no és normal
que una persona novella s'equivoqui de vegades?
No amb un paracaigudes.
Ei.
Soc jo!
Zolt!
- Ei. - Hola!
Com estàs?
Almenys ja no m'enfilo als terrats.
Més o menys.
Ja és alguna cosa.
Has conegut algú?
No.
Crec en el destí.
No existeix.
Són coincidències.
En Tom i jo...
Allò va ser el destí.
Aquestes coses només passen un cop.
Escolta això.
Fas una teràpia del desamor.
Un paio escriu un article de merda sobre la teva terapeuta.
Perd la feina i tot es capgira.
Llavors el paio ha de fer teràpia amb la mateixa dona.
Sembla que m'ho inventi, oi?
Sí, totalment.
Anton!
Ell és en Zolt.
És profe de saxo.
I ell, l'Anton, el pitjor saxofonista de la història.
Quina coincidència.
Hola.
- Hola. - Ei.
La coincidència no existeix.
Exacte.
On és ella?
Tu l'has posat en contra meva!
Karl?
T'he de dir una cosa.
- Potser ara no és el millor moment. - Jo...
T'estimo.
Karl?
Està fred!
S'ha de mantenir fred.
Crec que això marca el final de la teràpia.
Això només és el principi.
- Au! - Perdona.
Un altre cop?
Et fa mal aquí?
I aquí?
Quina cursilada.
És terrible.
Subtítols: Anna Huguet Blasco