Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
När min partner lämnat mig kände jag mig helt tom.
Framtiden kändes hopplös. Jag var i dåligt skick.
Till slut insåg jag att jag måste sluta tynga mina vänner med det.
Det känns som att efter två eller tre månader
förväntar sig alla att man är okej. Men det var jag inte.
Och till slut var jag helt ensam med mitt elände.
Så du sa till dig själv,
"Jag ska starta en byrå för hjärtesorg." Eller mot hjärtesorg.
Så fort gick det inte.
- Jag kan inte leva utan honom. - Hjärtesorg är svårt.
Vad skulle jag göra utan dig?
BRUSTNA HJÄRTANS BYRÅ
ÄGS AV MARIA GEIGER SEMINARIER, COACHNING, TERAPI
BRUSTET HJÄRTA? BOKA TID HOS OSS!
Det främsta jag gör för sårade människor är egentligen att finnas där för dem.
Det här är bara början, Santje. Bara början.
Nej. Det är över.
- Vårt förhållande är bra! - Det är inget förhållande.
- Vad är det då? - Sex och frukost.
Det är två viktiga saker i ett förhållande.
- Visst. - Älskling. Hördu...
Kan vi inte bara... Kan vi inte duscha ihop?
Nu handlar det om mig.
Mina känslor. Det här känns bra. Precis som hjärtesorgsterapeuten sa.
Vem?
Hjärtesorgsterapeuten. Du kan inte älska nån, säger hon.
Vad säger hon?
Var är min bil?
Vad?
Min GT från 70-talet.
- Fan ta dig, Karl. - Santje!
Den är ett samlarobjekt!
BRUSTNA HJÄRTANS BYRÅ
Karl? Vad gör du här?
Jag bor här.
Var du otrogen?
Hon ville träffa din mamma, så du gjorde slut?
Du har helt fel.
Du gör ju alltid slut när du känner dig kvävd.
Hon gjorde slut med mig.
Visst. Santje tog din dumpningsoskuld.
Trams. Det har hänt dussintals gånger.
Jag tjatar bara inte om det.
Och det var faktiskt inte Santje.
Nån tutade i henne att jag inte är bra för henne.
- En hjärtesorgsterapeut. - Från den där byrån?
Hördu, gå inte
in dit.
Inte i min säng! Vad är det med dig? Varför gör du så?
Så du sa till dig själv,
"Jag ska starta en byrå för hjärtesorg." Eller mot hjärtesorg.
Jag tänkte, "Om jag inte får ligga kan jag sabba andras förhållanden."
Det främsta jag gör för sårade människor är egentligen att finnas där för dem.
Bra story, underbar kvinna.
- Tack, Sucre. - Hur vinklar du det?
Kvinnan var PR-chef på DWH. Hon förstår sig på marknadsföring.
Nu har hon startat en byrå som skapar känslomässiga behov som hon kan fixa.
För 120 euro i timmen.
Nej, inte en sån till. Vi behöver inte bli stämda för allt du skriver.
Vi behöver ingen exposé.
Jag vill hellre veta hur hon gör.
Skriv om hjärtesorg. Hur man övervinner det.
Jaha. Så med dig som redaktör blir Splash en tidning om känslor?
Känslor är inte pinsamma längre. Vi kan prata om dem.
Självklart.
För 120 euro i timmen.
Eller, vet du vad? Betala mig 150.
Då botar jag både hjärtesorg, skörbjugg och enhörningbett.
Tre för en.
- Du kan göra storyn. - Tack.
Men inte för att sätta dit nån.
Okej.
Välkommen till Brustna hjärtans byrå.
Varsågod. Maria kommer snart.
TILLBAKA I SJUNDE HIMLEN
Ensamma hjärtans Nordkorea.
Imponerande, va?
Maria Geiger, hej.
Karl Nieke, Splash Magazine.
Jag försöker alltid påbörja intervjun lite stelt.
Jaha.
Är inte personkulten här lite väl överdriven?
Nej. Visst, vi har inrett med hjärtan överallt.
Det är en bra symbol för kärlek.
- Varför behövs den symbolen? - För att visa vad vi gör. En kaka?
Nej tack. Så namnet "Brustna hjärtans byrå" gör inte det?
Säger du emot Kim Jong Un?
Varsågod och sitt.
- Får jag spela in samtalet? - Javisst.
Jag berättar gärna vad vi gör.
Folk som fått hjärtat krossat
är ofta ovilliga att gå till en terapeut.
Men smärtan är väldigt lik en depression.
Är allt okej?
Ja.
Jag startade byrån eftersom jag själv upplevt hjärtesorg...
Tack, jag har läst och sett alla intervjuer.
Vad vill du veta, då?
Låt oss prata om exakt hur det här skulle fungera.
- Om en kvinna kommer hit... - Eller en man.
Eller en man. Nån som har ett förhållande.
Ja, det händer väl? Man kan känna hjärtesorg även i ett förhållande.
Då får de rådet att lämna sin partner?
Det handlar mer om att starta en process än att ge specifika råd.
- Hon är olycklig... - Eller han.
Eller han. Och slutsatsen blir att hennes man inte kan älska nån.
Ja, det händer. Ibland
är vi så sårade att vi inte vågar älska, eller har glömt hur.
Men du ju har aldrig träffat mannen du just diagnosticerade.
Vi erbjuder inte parterapi.
Så du gör en bedömning på avstånd och förklarar killen oförmögen att älska.
Vi gör inga bedömningar eller uttalanden.
Men ja, vissa kan inte älska.
- Hej då. - Hej då.
Min bil!
Hej då! Ha en bra dag!
"Såna är 2000-talets kvinnor: gränslöst självförverkligade, även privat,
gapar de om bristen på VD-poster och bruket av könsmarkerade substantiv.
Men så fort nån av männen som de så glatt avfärdat
tar ett steg tillbaka frivilligt - pang!
Då faller feminist-snöflingan tillbaka in i typiskt kvinnligt beteende
snabbare än hon kan säga 'sexistiskt skitsnack'."
Oj.
För mycket?
- Och lite till. - Bra.
"50 år efter den sexuella frigörelsen
tjänar en driven självförhärligare storkovan."
"För kvinnan förstår fortfarande inte att frihet har ett pris.
Du kan bli dumpad. Spelar roll?"
"För tidigare generationer hade de känslomässiga sår
som dessa töntinnor påstår sig lida av varit vardagsmat."
Helt otroligt...
"Men de lägger lika mycket som ett cykelbud tjänar på två dagar
på att upplysa en kvinna omgärdad av pappfigurer av sig själv,
som en narcissistisk isdrottning,
om att Bernd inte längre vill ha deras mutta."
God morgon.
Hej, kompis.
Hej, Sucre.
Adam väntar på dig.
Så, vem ska vi krossa idag?
Ledsen, Karl. Dig.
"Töntinnor?"
Ordet behövde uppfinnas.
Ämnet var lovande, men det här är vad du åstadkom?
Din syn på kön är så förlegad.
Det kanske hade funkat på 90-talet, men det var 30 år sen.
90-talet var inte...
Din artikel rapar upp samma gamla tradiga patriarkaliska uttryck.
Nu mer än nånsin måste vi hantera frågan med känslighet och medvetenhet.
"Generation Z!"
Vi visar respekt, vi diskriminerar inte...
Jag diskriminerar inte. Jag könade rätt.
- Könade rätt? - Tönt-innor.
Karl, du la upp artikeln utan mitt godkännande.
Benno kanske var okej med det, men nu är det annorlunda.
Och det här funkar inte.
- Vad? - Du är avstängd utan lön.
Vad? Så kan du inte göra.
Jag... Folk älskar mig!
Jag har sågat allt och alla i den här stan!
Det här är annorlunda, Karl.
Att du inte fattar det gör att jag måste stänga av dig.
Mr Nieke.
Ms Geiger, jag är ledsen.
Det var inte vår avsikt att förstöra byråns rykte...
Ingen fara. Jag ville prata med mr Nieke, om det går bra?
Han jobbar inte här längre.
Allt går som du vill.
Jag ville bara säga en sak.
Visst, varsågod.
Det är lite privat...
Säg det här. Allihop, ms Geiger har nåt att säga.
Ja?
Det var inte journalistiskt intresse som låg bakom artikeln.
Du tog nåt ur Släpp taget-lådan på vårt kontor igår.
Nej, inte alls.
Det gjorde jag inte. Vad är det för skräplåda?
I Släpp taget-lådan kan klienter symboliskt släppa taget om ett föremål
som påminner om den olyckliga kärleken.
Tyvärr tog mr Nieke nåt ur den istället.
En sak som ex-flickvännen lämnat.
En liten leksaksbil.
En liten leksaksbil?
Det är min lilla leksaksbil!
En GT från 70-talet! Såna slänger man inte i nån fjantig låda!
Jag misstänker att du ville träffa mig för att du skyller uppbrottet på byrån.
Allt var bra tills Santje pratade med dig.
Och jag vill att du ska förstå varför relationen egentligen föll samman.
Jag är här för att erbjuda mitt stöd i sorgen över den förlorade relationen.
Tack.
Varsågod.
Hej då.
Jag slog i tån riktigt hårt. I garderoben. Det gjorde ont.
Och det bästa?
Att vi hann köpa glass.
Och du?
Också glassen.
Att glassförsäljaren hade bananglass.
Jag älskar dig galet mycket.
Mamma? Jag glömde kaktusen.
Äsch, det är en kaktus.
Men jag lovade.
Jag kan inte följa med. Jag sover.
Du har en ostmacka, ett plommon, en gurka och en liten kaka.
Mums.
Du har en honungsmacka, en banan, en gurkkrona och små tomater.
Inte en enda kaka?
Kanske det.
Hej, Olaf.
Pappa? Jag vill prata med pappa.
Vänta lite. Nej, jag ska köra Hedi till skolan. När behöver du det?
Okej. Du får prata med Hedi lite snabbt.
Jag ville bara säga att din favoritkrönikör är tillgänglig igen.
Ring mig. Tack och hej.
Vad är det?
En dejt. Jag ska gå på dejt med Luca. Äntligen.
En hon eller en han?
Du och dina pronomen.
Jag är så nervös. Han sa att han vill lära känna mig.
Hej.
Förlåt. Du är inte alls min typ.
Ingen av er. Ledsen.
Många glömmer att äta när hjärtat är brustet. Är det så?
Jag har inte ätit på tre dagar.
Vill du ha lite?
Det var bra att du sökte hjälp.
Det första steget är taget nu.
Första steget? Av hur många?
Det finns ingen tidspress.
Jag är 41.
Hur ska jag kunna börja om?
Ja. Jag kände att Splash inte passade mig längre.
De har blivit för fyrkantiga.
Ja, så jag tänkte att jag äntligen kunde skriva nåt åt er.
Ja! Jag är tillgänglig igen, så att säga.
Nej, allt jag skriver är inte sexistiskt.
Tidsandan var sån.
Ja, det var rövigt.
Säg till om du hör talas om nåt, okej?
Du är bara här för att du inte hittar nåt annat.
Nej, jag har fått tre erbjudanden.
Jag skriver vad du vill. Jag skriver om ödet.
Om känslor.
Jag ber om ursäkt och drar tillbaka den där
macho-skiten.
- Skriv en riktig artikel åt mig. - Okej! Inga problem.
Om vad?
Skriv om hjärtesorg, Karl. Och hur man kommer över det.
Uppriktigt. Med känsla. Och vet du vad?
För att det ska fungera
måste du gå i terapi hos Maria Geiger.
Sibylle, exakt vad är det som gör detta så svårt?
Jag har alltid velat ha barn, men nu
får väl mina föräldrar aldrig några barnbarn.
Jag har uppenbarligen valt helt fel väg.
För mig är det...
Jo, förra veckan...
- Ingen fara. - Tack.
Kryptonit. För mig är det som kryptonit. Timea är min kryptonit.
Som Stålmannen.
Han är oövervinnerlig, men en sak gör honom sårbar. Kryptonit.
Hon ignorerar mig helt. Till och med på MySpace.
Vi kände inte ens varann när hon hade MySpace.
Hon loggade in på sitt gamla konto bara för att ghosta mig.
Så hon tänker på mig.
Jag känner igen känslan.
Men falska förhoppningar gör bara mer ont i slutändan.
Vad kunde jag ha gjort?
Du är ju Stålmannen.
Karl.
Ursäkta mig. Snälla, fortsätt.
Nej, vi ska lyssna.
Fortsätt.
Visst.
Min flickvän lämnade mig...
Nej, snälla. Låt inte så där. Hörni...
Karl, hur känns det när gruppen visar sympati så där?
Det känns som om gruppen är helt galen.
Vi är fria människor.
Vi är fria att träffas,
och om det inte funkar längre så träffar vi andra människor. Än sen?
Då blir man singel. Det är grymt!
- Och du är en stalker som borde låsas in. - Okej. Följ med mig ut.
Jag vet att du inte nått fram än.
Du kan inte öppna dig. Men förstör inte gruppens framsteg.
Men de är ju så...
- Det kanske är meningslöst att du är med. - Nej då.
Du missförstod. Jag menar inte att vara respektlös.
Jag har stor respekt för företagsamma kvinnor.
För kvinnor i allmänhet.
Jag...
Jag vill verkligen lära mig.
Och...
Jag lovar att aldrig göra nåt sånt igen.
Två villkor. Låt mina patienter vara.
Okej.
Och du går hela programmet. Från början till slut.
Okej?
Välkommen till Hjärtesorgsretreatet.
Vänta bara. Hos oss kommer du att må bättre.
Det gör dig gott. Du kommer att övervinna hjärtesorgen.
- Visst. - Ja. Här är schemat.
Här är boken som hör till. Sen...
Egenvårdsprodukter och den här flaskan...
Så du sover gott.
Och, så klart, yogamattan.
Alla deltagare får väl inte så här mycket saker?
Det står här att mr Nieke ska ha hela paketet.
Jaså. Jag förstår.
Precis. Sist men inte minst, nåt alldeles extra.
En liten sötsak. Sådär.
Jag hatade det här i skolan. Vad är poängen?
Det är bra för självreflektion.
Men jag är helt tillfreds med mig själv.
Lita på mig. Maria vet vad hon gör.
- Konstigt att hon inte syns till. - Det dök tyvärr upp nåt akut.
Försök ha ett öppet sinne.
Karl?
Får jag?
Jag kommer strax.
Ditt liv är lätt, va?
Inte på sistone, faktiskt.
Jag har haft det lite tufft.
Jag trodde att jag hade det jobbigt förra året.
Universitetet fick skära ner på forskningsbudgeten.
Men sen Timea stack känns det där som rena drömlivet.
Det blir aldrig bättre om du bara pratar om henne.
Jag skrev en artikel med olika teorier om hur lång tid det tar att komma över nån.
Och?
Jag tror att du måste hitta motsatsen till vad du hade.
Timea är perfekt. Jag vill inte träffa hennes motsats.
Vilka andra teorier fanns det?
Gin och tonic-regeln.
Det krävs 4 000 gin och tonics eller 527 Mai Tais.
Hur lång tid det nu tar.
Ja tack?
Ett glas av varje drink på menyn.
Det är så hemskt, jag vill inte
Tänker du också på mig ibland?
Det är så
Utan dig
Och när du är ensam
Tänker du också på mig ibland?
Vad är det?
Hon ska gifta sig.
Vad?
Ja, hon gifter sig med den andra killen. Om tre dagar.
Fan.
Okej. Ingen panik nu.
Ingen panik.
- Du kommer inte att låta det ske. - Visst.
Vad?
Var en man. Gå till henne och berätta hur det ligger till.
- Du känner inte Timea, va? - Nej.
Ingen bestämmer över henne.
Varför tror du att hon berättade det?
- För att jag skulle sluta ringa. - Nonsens.
Hon hade inte behövt svara. Hon vill att du ska veta.
Och hon vill att du gör nåt åt det.
Det skulle...
Nej, det vore fel.
Det vore nog fel.
- Nej, det är inte fel. - Jo.
Det är inte fel.
Kom och festa nu, din surpuppa.
Ta min hand. Kom igen, nu går vi.
Följ med tillbaka.
Till våra vänner. Väninnor.
Det går inte som man förväntar sig
Hjärtat bortskänkt, som en gåva
Hur långt är det?
Vi är snart framme. Mormor har säkert gjort 100 pannkakor åt dig.
- När hämtar du mig? - Det tar bara tre dagar.
Högst fyra.
Jag sa till Zolt att nån hoppade av. Vi står för kostnaden.
Du borde inte bli för involverad.
Zolt har inte ens kunnat jobba sen uppbrottet.
Jag ringer dig senare.
Jag ordnar det sen. Hej då.
Olaf?
Har vår speciella gäst gett upp än?
Titta själv.
Se upp!
Karl kommer väldigt bra överens med de andra.
- Jaså? - Ja.
Han sa åt mig att skilja på sex och kärlek.
Att onanera till skådisar som jag inte ens gillar.
Det är så klart nonsens, men...
För första gången på evigheter
skrattade jag.
Toppen.
Ja.
Ovidius. Karl gav mig ett av Ovidius tips mot hjärtesorg.
Jag ska bete mig som om jag är helt över Timea.
Han är så...
Det är okej. Jag förstår.
Därför ber jag dig att lämna det här till terapeuterna.
De är utbildade för det.
Hjärtesorg är inget som behöver behandlas.
Jag vet att det är så du drar in pengar, men det är lite som
när vi betalade för ringsignaler.
Vi borde ha låtit problemet lösa sig med tiden.
5,99 för en sjungande krokodil?
Jag menar bara...
Kanske...
Kanske hjälper min terapi också.
Och den kostar inget.
Förutom alkohol.
- Och Tinder-kontot. - Tinder-kontot.
Ja.
Vi ses på gruppterapin klockan tre.
Alltså, om vi ser förhållandet som vår enda källa till lycka,
så kommer vi förstås att lida när den brunnen sinar.
Jag tror att det finns mycket annat som kan göra oss lyckliga.
Naturen?
Kanske något mer specifikt?
Ett par jeans som verkligen passar? Funkar det?
Ja, så klart.
En god måltid, kanske.
Ja.
- Dans? Eller nåt? - Dans. Ja, så trevligt.
Pingviner.
Jag vet inte, men jag tycker att pingviner verkar vänliga.
Så fint, Sibylle.
Karl?
Sex utan förpliktelser.
Och pingvingrejen
är jättefin.
Jag älskar verkligen pingviner.
De går så gulligt.
De kurar ihop sig i grupper när de fryser.
Och de glider på magen från isflak ner i vattnet.
Helt bedårande.
Den som hatar pingviner måste vara en riktig galning, va?
Ska vi gå en sväng?
Så det måste involvera trohetseder och rosenblad?
Nej. Men att säga "sex utan förpliktelser" istället för bara "sex" betyder nåt.
Bristen på åtagande finns med i tankarna från början.
Du är som en fjäril.
Vad? Jag är ingen fjäril.
- Jag är Han Solo. - Han är inte ensam. Han får Leia.
Och hon börjar tjata om soporna?
De får barn, kämpar med vardagen och gör slut.
- Jag tänker inte se uppföljaren. - Den finns ändå.
Ibland kan sex bara vara kul.
Har du inte haft en snabbis på en krogtoalett?
Det är inte äkta kärlek man söker då. Sex är sex.
Jag förstår. Vore det inte hemskt att bli kär under sex?
Man blev ju inte lycklig av det?
Fel igen. Relationer är inte det enda som ger lycka.
Jag säger ju det.
GRÅTER DU FORTFARANDE ELLER HAR DU BÖRJAT MÅLA?
När sov du ordentligt senast?
Vill du meditera?
Prata?
Nej.
Bada?
- Jag har ingen baddräkt. - Inte jag heller.
Det känns så bra!
Ja!
- Är allt bra, gumman? - Jag vill att du hämtar mig nu.
Svea och Feli skejtar varje dag, men jag är fast här.
Andas lite, älskling. Kanske...
Det kanske finns en park nära mormor. Fråga grannbarnen...
Du fattar ju ingenting.
Fan.
Röker du gräs?
Vi mödrar måste ta hand om oss själva.
Min dotter insisterar på att åka hem
eftersom hon vill hänga i skejtparken.
Hon kan inte ens skejta. Jag köpte den jäkla brädan,
men den står bara och dammar.
Vad?
Inget. Du har väl aldrig varit i en skejtpark?
Det här gör hela terapigrejen uthärdlig.
- Varför inte inleda så här? - Ja.
Resten är bortkastat på dig ändå.
Du vill ta för sig av allt du ser,
men så fort nån ber dig visa lite känslor säger du stopp.
Kärlek är hårt arbete. Få vill erkänna det.
Alla drömmer om sin stora kärlek. Felfri, tillfredsställande.
- Men det idealet... - Skapades för att sälja kort och blommor.
Det tycker jag med.
Nonsens.
Romantisk kärlek är ett ideal som bara få människor uppnår.
Och den får många andra att förvänta sig för mycket av sina förhållanden.
Så de blir olyckliga.
En fråga.
Tror du på storslagen romantisk kärlek eller inte?
Självklart.
Det gör du inte alls.
Det är dåligt för affärerna.
Vad kan jag säga? Jag...
Jag plockar bara upp skärvorna och försöker göra folk hela.
Göra dem till individer som kan vara lyckliga på egen hand.
Ingen klarar det numera.
Det är de romantiska komediernas fel, med alla sina
romantiska gester som gör folk knäsvaga.
Och larviga kärlekssånger.
Och solnedgångar.
- Vad är så bra med dem? - Precis.
Wow, jorden snurrar fortfarande. Och dygnet har 24 timmar.
- Ja! - Det är alltid solnedgång nånstans.
- Ja. - Eller hur?
Ur ett evolutionärt perspektiv är det ologiskt att fira det.
Mörkret faller, vilddjuren kommer fram. Jag vet!
Sätt dig på en klippa med din Neandertalsfru
och titta på solnedgången. Vad?
Hör du det där?
Jag har tio euro.
- Vill du önska en låt? - Nej. Jag vill betala honom för att gå.
Det är trevligt att träffa en kvinna som...
Jag är ingen kvinna.
Jag är din terapeut.
Jag bjuder på den.
Ursäkta, vad kostar 15 minuter?
Tio euro.
Vet du vad?
Han vill höra "Eternal Flame".
Åh, nej.
Nej.
Förlåt. Jag försov mig.
- God morgon. - God morgon.
God morgon.
Han är inte på rummet eller vid poolen och han svarar inte i telefon.
Vad är det?
Turgay har försvunnit.
Vi kollar läsesalen härnäst.
Vad pågår här?
Det beror på bröllopet.
Jaha.
Omöjligt.
- Det är Timea. - Förlåt?
Turgays Timea!
Han vill stoppa bröllopet!
Vem gav honom en sån dum idé?
Hur tänkte du?
Hon vill inte gifta sig. Det är bara en charad.
- Hon vill att han ska vara en man. - En så här dyr charad?
Vilken planet bor du på?
- Aj! - Förlåt.
Jösses.
Vad har du på dig?
Ut härifrån!
- Terapeuter får nog inte säga så. - Det struntar jag i.
Du har satt en oskyldig man i skiten och nu blir han olycklig.
Inte alls! Du står bara inte ut med att ha fel.
Försvinn! Jag ska försöka fixa röran du har skapat.
Nej! Du får inte...
Kära Timea,
käre Egbert,
kära släktingar och vänner till brudparet.
Alla letar efter någon.
Den där personen som är så svår att finna.
Den speciella personen
som fulländar oss, som gör oss hela och perfekta.
- Var är han? - Vet inte.
Han kanske inte gick hit.
Om ni helhjärtat söker mig ska jag låta er finna mig...
- Alla hans framsteg går om intet. - Låt honom välja själv.
Han valde inte den här dumma idén. Du övertalade honom!
- Inte alls. - Han blir förödmjukad.
Timea och Egbert valde den här versen...
- Turgay! - Tyst!
- Turgay! - Allvarligt?
Ursäkta.
Kära Timea, käre Egbert.
Framför oss står två...
Vad gör du? Gör inte så!
Gör det inte! Stanna här!
- Och så, inför Gud, ska de som hör ihop... - Ta dig samman.
- Herregud. - Om nån av de närvarande vill protestera...
Skit också.
Tala nu eller tig för all framtid.
- Det sprider sig! - Hatten!
Timea!
- Turgay? - Eld! Herregud!
Oroa dig inte, Karl. Ni får snart gå.
- Jag växte upp här i trakten. - Fascinerande.
Med mjölk, som förr?
Jag har bytt till havremjölk. Men idag gör jag ett undantag.
Alla kattbilder på hennes kontor...
Jag ser en stark önskan att få barn.
Där tappade du intresset.
- Du ville inte ens bli min terapeut. - Nej, och du lät mig inte bli det.
- Jag behöver ingen terapi. - Oj.
Jag gör det för att få tillbaka jobbet.
Du är inget vidare på det.
Ho-ho! Mamma är här!
Jag har saknat polisstationen.
- Karl var ofta där som tonåring. - Jaså.
De ville döpa cellen efter honom.
- Ni följer med mig hem. - Vad?
Aldrig. Kör oss till hotellet, mamma.
Ja. Vi åker helst tillbaka till hotellet.
Allt han säger om mig är inte sant.
- Min potatissallad är hemskt god. - Ingen vill ha potatissallad.
Snälla mamma, kör oss till hotellet och... Tack.
Vet du vad, Hilde? Jag kommer gärna.
- Vad? - Han har inte nämnt dig alls.
Inte dig heller.
- Hur träffades ni? - Snälla du.
Genom mitt arbete. Karl kanske vill berätta det själv?
Inte?
För att förtydliga...
Vi är bara vänner.
Ni ligger med varann.
Formaliteterna kan ni ta senare.
Det är som ett litet museum från 1990-talet.
Oj. Dj Bobo, "Love is All Around".
Jag hade en Backstreet Boys-affisch. Det måste finnas en...
Aha!
- Det där är olaga intrång! - Jag gör sånt numera.
Att du sparat det här är ett bra tecken.
Det fanns ett hjärta där inne.
"Mitt hjärta slår galet hårt när det ser dig."
Det var en skoluppgift.
Otroligt att du försörjer dig på att skriva.
Och den här?
Åh.
Vill du prata om det?
Har du aldrig gjort nåt dumt?
Massor. Ingen låda är stor nog.
Kom igen, vi ska äta.
Han brukar bara dejta bimbos.
Han undviker kvinnor på sin nivå. Han vill inte bli sårad.
Han är rädd för att binda sig.
Det är ett under att han vågar knyta skosnörena.
Det är nog mitt och Vilhelms fel.
Även om skilsmässan blev vänskaplig i slutänden.
Och Karl var stor då, redan 16 år.
- Får jag fråga... - Varför vi skildes?
Vi hade bara en sak gemensamt.
Att vi båda gifte oss samma dag.
Så vi skilde oss. Av hälsoskäl.
Varje gång vi såg varann mådde vi illa.
Sexet var sjukt.
Varenda dag, hela veckan. Ja, det var sjukt osannolikt, alltså.
Mamma, sluta.
Det där rev ner skrattsalvor förra veckan. Du har ingen humor.
Han hatar att jag gör stand-up om det.
- Hon drar kassa skämt om sitt äktenskap. - Kassa? Kom igen.
Stannar ni till onsdag? Jag uppträder på teatern.
Karl har aldrig sett showen. Jag fixar biljetter.
Jag tatuerar hellre svanken.
Din mamma är jätterolig.
Visst, men man står bara ut en kort stund.
- Är det inte så med alla mammor? - Jo.
Får jag fråga en sak?
Hon hette Claudia. Vi...
Vi blev tillsammans när vi var 14.
Efter gymnasiet...
...friade jag.
Jag ville inte mista henne.
Men hon...
Hon ville inte.
Och det är förståeligt.
Hon hade just tagit examen och ville resa. Inte gifta sig med sin första kille.
Hon såg ringen och fick panik. Hon gjorde slut.
Var hon ditt livs kärlek?
Ja.
Men det var inte så illa.
Ärligt talat. Jag visste inte ens att ringen låg kvar.
Jag borde vara tacksam över uppbrottet. Jag hade varit rena vraket nu.
Ja.
Tur att det inte blev så.
Jag är glad för den här resan.
- Nu har vi nåt att jobba med. - Nej. Det där var inget.
Det måste ha gjort väldigt ont då. Du blev djupt sårad.
Oj. Som alla dina klienter.
Men inte du, eller hur?
"Jag fick hjärtat krossat." Du hittade på allt, eller hur?
Det är bara ett publicitetstrick.
God natt.
- Lugn. Jag är inte attraherad av dig. - Detsamma.
Bra.
Men jag hittade inte på det. Jag var förkrossad.
På grund av Olaf.
Var han otrogen?
Ja. Han lämnade mig för pingvinerna.
- Och därför vill du inte prata om dem. - Jag hatar dem.
- Knäppskalle. - Detsamma.
Olaf är zoolog och klimatforskare.
Visste du att pingviner är utrotningshotade?
- Och Olaf räddar dem? - Ja.
Han jobbar för en naturvårdsstiftelse. Globalt.
Han är alltid på resande fot och jag är här med vår dotter.
Du klarar det rätt bra.
Tack.
Bortsett från gräset, idealismen och stroppigheten.
Och dina Kim Jong Un-aktiga pappfigurer.
- De är skumma. - Var inte svartsjuk.
Men ni ses ibland, va? Er dotter...
Ja, när han är i Tyskland.
När han reser...
Besöken är alltid korta, och vi ringer förstås, särskilt Hedi.
Vi fattade beslutet tillsammans, för allas bästa, och...
Ibland...
Efter all denna tid tänker man ändå att om han dök upp
och ville stanna...
Dumt, va?
Nej.
Inte alls dumt.
Jag vet att det är viktigt att rädda jorden,
men om det innebar att jag inte kunde vara med dig...
Då skulle jag låta den gå under.
Vad är det med dig, Han Solo?
Du har blivit vek.
Kan du lämna Han Solo utanför det här?
Nej.
Det är ett fint hotell. Ni kommer att gilla det. Romantiskt.
Inget bagage?
Ett ungt par som ni behöver inga kläder, va?
- Jag är hans terapeut. - Jaha.
Vad?
Inget.
Jag är ledsen för igår.
Inte jag. Jag gillade det.
Se inte på mig så där.
Han är min klient. En av tusen anledningar till att det är en dålig idé.
- Vilket är det största hindret? - Det leder ingenvart.
Letar du bara efter nån att ha ett lyckligt familjeliv med?
Jag letar inte alls!
För du har det redan. En tom lägenhet som du får ta hand om.
Olaf och jag är vänner. Det är bra för Hedi.
Och det är en bra ursäkt för att inte bli ihop med nån.
Inser du att ni faktiskt är ganska lika?
Ni kanske kan lära er att ta risker ihop?
Vi är inte alls lika.
Han har Peter Pan-syndrom och jag är en vuxen kvinna med ett barn.
Du vet hur länge det dröjde innan jag fann balansen efter Olaf.
Är det så du beskriver det här? Balanserat?
Tackar, kära kollega.
Jag behövs på kontoret. Martha tar sista dagen.
Jag hinner inte säga hej då till alla.
Att smyga iväg efter sex är faktiskt min grej.
Men varsågod.
Sex är sex. Varken mer eller mindre. Som jag sa.
Det betyder inget annat för mig.
Så bra. Det är likadant för mig.
Ingenting.
Precis.
Efteråt säger man bara tack och går.
Okej.
- Tack. - Precis så.
- Hej då. - Hej då.
Hatar inte du solnedgångar?
Jag pratade nyligen med nån om det.
Den enda som håller med om att de är överskattade.
Och så fort jag ser en undrar jag om hon också hatar den.
Vet du vad vi kallar det?
Det är kärlek!
Håll käften.
- Hej. - Vem är det?
- Hej. Vem är du då? - Hedi.
Karl?
Vad gör du här? Det här är mitt hem. Du borde boka en tid.
Jag undrade bara vart alla pappfigurer tagit vägen.
Vi ställer inte upp dem hemma.
Det vore praktiskt. Ni kan skrämma bort inbrottstjuvar med dem.
- Eller hänga kläder på dem. - Eller bowla.
Jag är i skejtparken.
- Kom hem klockan sex. - Okej.
- Hej då, Hedi. - Hej då!
Vad vill du?
Jag ville bara säga att jag är emot tanken på
att aldrig mer prata med folk som man haft sex med.
Okej.
Kaffe? Det behöver inte vara gott.
Jag har äckligt kaffe.
Det här får inte bli nån vana.
Nej. Det får...
...inte bli nån vana.
Okej.
Men en gång till gör det inte till nån vana.
Okej.
Vänta.
Lämna musiken på.
Hej! Jo...
Jag...
Jag var inte i närheten, så...
- Så jag tänkte... - Tyvärr, inte idag.
Det är fullt upp på jobbet. Hedi är sjuk och jag har ingen barnvakt.
Jag kan ta hand om Hedi.
Åh...
Jag är bra med barn.
Så där.
Vet du vad?
Vi googlar dina symptom.
Så.
Dålig aptit?
Feber?
- Sover du bra? - Inte direkt.
Svårt att sova.
Åh! Vi har en diagnos.
Är det nåt dåligt?
Det kan vara en medelålderskris. Eller prostataproblem eller...
...hjärtesorg.
Låt mig gissa. Han är elva, skejtar och märker dig knappt.
Hur visste du det?
Du har en oanvänd bräda. Resten är livserfarenhet.
Han har världens grönaste ögon. Men han tittar aldrig på mig.
Okej.
Jag är ingen expert på hjärtesorg,
men jag är bra på erövringar.
Här. Min gamla bräda.
Nu är det din tur, Hedi.
Kom igen, du klarar det.
Ja, bra!
Bra!
Oj!
Hej, min unga dam. Jag heter doktor Nieke.
Det har visst skett en skejtolycka.
För att nån idiot lät dig åka runt i lägenheten.
Förresten, en vanlig missuppfattning. Att skejta handlar inte om själva åkandet.
Okej.
Vem av dem är Oskar?
Han.
Hedi, vänta! Vad gör du med barnbrädan? Här, ta min.
Cool bräda!
Ja!
- Du får välja. - Det gjorde jag.
- Hej. - Hej!
Hej.
- Mår du bättre? - Ja, toppen.
Du är skicklig.
Vi har gjort pizza!
Från grunden.
- Med mycket grönsaker. - Massor av grönsaker.
Tonvis.
Min tur?
Fuskar vi eller inte?
Hjärtesorgen hindrar dig från att minnas hur de fina stunderna kändes.
Men det är dina fina stunder. Det är ditt hjärta, din kärlek.
Och du får välja vem du ger dem till.
Turgay ringde mig.
- Hörde du nyheten? - Ja. Timea är tillbaka.
Hon blev imponerad när han reste sig vid vigseln.
Jag ska inte nämna vems idé det var.
- Nej, gör inte det. - Superterapeuten!
- Vad har du där? - Hedis frukost.
Jag lovade att ta med dessert.
Du är bra med henne.
Det är hennes förtjänst. Hon är fantastisk.
Ta bara emot komplimangen.
Det är inte lätt för mig att säga såna saker.
Har du inte märkt det? Jag är faktiskt introvert.
Det sägs att varje introvert behöver en extrovert som tar hand om dem.
Vad är det här?
Va?
Allt behöver inte sägas uttryckligen eller definieras.
Visar han att han gillar dig?
Jag tror att jag visar vad hon betyder för mig.
Ja.
Men han säger inget.
Jag berättar det imorgon. Imorgon.
- Håll upp dörren, tack. - Visst.
Tack.
- Nu håller jag upp den. - Tack.
Brustet hjärta?
Jag skämtar. Min flickvän har en hjärtesorgsbyrå.
- Du söker väl Maria Geiger? - Ja.
Hon blir glad. Hon älskar blommor.
Det är ett tack för att terapin har fungerat.
Hon är visst inte hemma än. Ska jag ta in blommorna?
- Hej, Karl. - Hej, Hedi.
Vad gör du här?
Jag måste åka bort ett tag.
Varför?
Det är komplicerat. Jag förklarar en annan gång, okej?
Okej.
- Vill du ha tillbaka brädan? - Nej. Du får den.
Hej då, Hedi. Ta hand om dig.
Pappa! Du är redan här!
Jag blev erbjuden ett jobb. I ett labb för biologisk mångfald i Potsdam.
Oj.
Jag borde aldrig ha lämnat dig ensam.
Jag ångrar det verkligen.
Det var för allas bästa, inte för din egen skull.
Nej, jag borde ha satt er främst.
Världen är illa ute.
Men om det håller mig från min familj...
Låt den gå under.
Jag...
Jag kan ha träffat nån.
Så...
Vi behöver inte fatta beslutet nu.
Vi kan behålla båda lägenheterna.
Jag vill bara vara nära er.
Varför just mitt rum? Varför?
Förlåt. Hon är den rätta. Jag vet det. Hur gick det för dig?
Ingen aning.
Ledsen. Jag kommer strax...
Hallå.
Du har en ostmacka, mandarin, gurka och, för en gångs skull, godis.
Du har en honungsmacka, tomat, en mandarin, gurka
och överbliven kaka. Det fanns visst bara en liten bit kvar?
Ja, jag la resten i pappas låda.
En nyttig frukost till pappa.
Det är hans första dag.
Han hämtar mig från skolan hela veckan.
- Kan vi göra mina inbjudningar idag? - Visst.
Det är den första födelsedagen med pappa som jag kan minnas.
Får jag bjuda Karl?
Tja...
- Vet du när han kommer tillbaka? - Nej.
Fick inte du heller veta hur länge "ett tag" är?
Pappa!
Hur är det?
- Hej. - Hej.
Titta, pappa. Jag har en överraskning.
Han sa till Hedi att han skulle åka bort ett tag.
Det var inte oväntat. Han gör ju så här.
Han ghostar mig, svarar inte på samtal eller sms...
Jag är arg på mig själv, för jag trodde att han skulle förändras.
Vilken kliché.
- Olaf, då? - Jag vet inte.
Jag känner att jag borde försöka.
Du får gärna stiga upp innan grannarna tror att nån har dött här inne. okej?
Hördu.
Det ordnar sig.
Allt. Allt var toppen.
- Verkligen? Inte en enda liten irritation? - Nej, inget.
Inte sen pappa kom. Du då?
Jag gillar din Oskar.
Oskar sa att hans föräldrar bara håller ihop på grund av honom.
Han hörde dem prata. Det är väl dumt?
Tja...
Ibland lägger föräldrar sina behov åt sidan.
Ibland är det viktigare för dem att barnet är okej.
Jag gillar att ha pappa här.
Han sa att han aldrig skulle försvinna igen.
Han tummade på det.
Även om ni inte är tillsammans längre.
Skriver du artikeln eller inte?
Vill du ha tillbaka jobbet eller bryr du dig inte?
Ingen aning.
Hör av dig när du har tagit dig samman.
När kärleken ger dig en käftsmäll.
Vissa tror inte på hjärtesorg. De får ta den värsta smällen.
Överraskande som en snöstorm i juli, och hård som Fraziers vänsterkrok.
Jag ville inte acceptera att kärleken har ett pris.
Man kan bli sårad.
Spelar roll? Jo, väldigt stor roll.
Du mister allt.
Jag vet inte när det slutar.
Kanske aldrig.
Det kanske är så här.
Vi måste ge upp en liten del av hjärtat när kärleken tar slut.
En ockuperad, förbrukad del.
Hjärtat krymper.
Men vem bryr sig? Vi tänker aldrig använda det igen.
Låt oss slänga hela rasket.
Det var också fel.
Hjärtat läker.
Det sägs i alla fall så.
Man måste bara vänta tills det lär sig älska utan den saknade biten.
Och vi kan bara hoppas att resten av det återhämtar sig
och fortfarande är stort nog ifall nån kommer och vill ha en annan bit.
- Jag är glad att du finns här för Hedi. - Ja. Ibland förstör tiden allt.
Ge Hedi nyckeln. Hon kan komma när hon vill. Dygnet runt.
JAG KAN VARA DIN EXTROVERT
Nej.
Fan.
Turgay.
Jag har låst in mig i badrummet.
- Öppna, fegis! - Jag sa till Timea att jag vill göra slut.
- Hon ville inte det, och nu... - Turgay!
Jag har inget att gömma mig bakom.
Öppna!
Om jag öppnar dörren...
Öppna! Din fegis!
Då börjar allt om igen.
Kryptonit finns inte!
Vad?
Det finns inte! Kryptonit finns inte!
Öppna dörren, annars sparkar jag in den!
Du har tio sekunder på dig att gå.
Sen ringer jag polisen.
Fem sekunder.
Jag gjorde det.
Ja.
- Jag gjorde det. - Ja, du gjorde det.
En maskerad är precis vad du behöver.
- Hej. - Jo...
Är Karl hemma?
Hej.
Ursäkta.
Jag...
Jag hittade ditt kort.
- Förlåt att det dröjde. - Du hade mycket på gång.
Vill du ta en drink?
Är det okej att säga nej?
Självklart.
Vet du...
Jag gick hos en bra terapeut.
Jag lärde mig hur kärleken kan vara.
Och hur kan den vara?
Som fallskärmshoppning. Folk säger att det är den bästa känslan i världen.
Man flyger, nästan tyngdlös.
Men de glömmer nåt viktigt.
Det är inte luften man svävar i som betyder nåt.
Det är fallskärmen.
Vetskapen om att man inte kraschar?
Det är skillnaden mellan ett fallskärmshopp och en flygkrasch.
Men du är expert på kärlek.
På byrån kanske. Privat är jag rena novisen, som du ser.
Och visst är det okej för en nybörjare att göra misstag ibland?
Inte när man hoppar fallskärm.
Hallå.
Det är jag!
Zolt!
- Hej! - Hej!
Hur mår du?
Jag har i alla fall slutat klättra upp på tak.
- Mer eller mindre. - Det är ju en början.
- Hittade du nån ny? - Nej.
Jag tror på ödet.
Ödet finns inte.
Bara slumpen.
Tom och jag...
Det var ödet.
Sånt händer inte två gånger.
Lyssna på det här.
Du går i hjärtesorgsterapi.
Nån kille skriver en hemsk artikel om din terapeut.
Han sparkas och allt skiter sig.
Sen måste han gå i terapi med samma kvinna.
- Det låter påhittat, eller hur? - Ja, helt och hållet.
Anton!
Det här är Zolt.
En saxofonlärare.
Och det här är Anton, världens sämsta saxofonist.
Vilken slump.
Hej. Åh...
- Hej. - Hej.
Inget sker av en slump, va?
Nej.
Var är hon?
Var?
Du! Du vände honom mot mig!
- Karl? - Jag måste säga en sak.
- Det här kanske inte är rätt tillfälle. - Jag...
Jag älskar dig.
Karl?
Aj! Kallt.
Håll det svalt, okej?
Jag tror att min terapi är slut nu.
Det här är bara början.
- Aj. - Förlåt.
Åh. Igen?
Gör det ont här?
Här?
Det här är så töntigt.
Hemskt.
Undertexter: Villemo Linngård Oksanen