Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Коли мій партнер пішов, я була повністю спустошена.
Не мала надії на майбутнє і була в дуже поганому стані.
Згодом я зрозуміла, що не варто обтяжувати друзів цим усім.
Через два–три місяці в мене склалося враження,
що всі вже очікували, що я маю бути в нормі.
Але я не була.
І зрештою я залишилася наодинці зі своїм стражданням.
Тож якось ти сказала собі:
«Я створю агенцію для розбитих сердець - тобто для зцілення сердець».
Ну, не так швидко.
Я помру без нього.
Гей, розрив - завжди важко.
Що б я робив без тебе?
АГЕНЦІЯ РОЗБИТИХ СЕРДЕЦЬ
ВЛАСНИЦЯ: МАРІЯ ҐАЙҐЕР СЕМІНАРИ, НАСТАНОВИ, ТЕРАПІЯ
РОЗБИЛИ СЕРЦЕ? ЗАПИШИСЬ ДО НАС НА ПРИЙОМ!
Якщо розібратися, основне, що я пропоную розбитим серцям, -
це моя підтримка.
Це лише початок, Сантьє. Лише початок.
Ні. Це кінець.
- Але в нас чудові стосунки! - Це не стосунки, Карле.
Що ж тоді?
Секс і сніданок.
Це дві дуже важливі складові стосунків.
- Звісно. - Сонечко, киця моя!
Чи можемо ми... Чи можемо ми хоча б прийняти душ разом?
Сьогодні буде по-моєму.
І це справді приємно. Як і казала моя серцетерапевтка.
Твоя хто?
Моя серцетерапевтка. Вона каже, ти не здатен кохати.
Каже що?
Де моя машинка?
Що?
Мій «джі-ті» 1970-х.
Пішов ти, Карле.
Сантьє!
Це колекційна модель.
АГЕНЦІЯ РОЗБИТИХ СЕРДЕЦЬ
Карле? Якого біса ти тут робиш?
Я тут живу.
Ти зрадив їй?
Хотіла зустрітися з твоєю мамою, і ти кинув її?
Ти не вгадуєш.
Ти завжди кидаєш їх, коли стає надто тісно.
Вона мене кинула.
Звісно. Тоді Сантьє - перша, хто кинув тебе.
Не мели дурниць. Таке вже було не раз.
Я просто не нию про це.
Насправді, це навіть була не Сантьє.
Хтось вклав їй у голову думку, що я поганий.
- Якась серцетерапевтка. - Серцетерапевтка? Я чув про них.
Гей-гей, тільки не...
заходь туди.
У моєму ліжку! Що з тобою не так? Ти нормальний?
Тож якось ти сказала собі:
«Я створю агенцію для розбитих сердець - тобто для зцілення сердець».
І подумала: «Якщо мене ніхто не товче, то зруйную стосунки іншим людям».
Якщо розібратися, основне, що я пропоную розбитим серцям, -
це моя підтримка.
Чудова історія, мила пані.
- Дякую, Сукре. - Що будеш робити?
Та пані була піар-менеджером у «ДВГ». Вона розуміється на маркетингу.
А тепер вона створила агенцію, що вирішує проблеми, які сама ж створює.
За 120 євро на годину.
Ні, ми не можемо дозволити собі ще один судовий позов.
Не треба відразу висвітлювати це. Краще дізнатися, як їй усе вдається.
Напиши про розрив, і як його пережити.
Зрозуміло. То під твоїм шефством «Сплеск» буде журналом про почуття?
Почуття більше не постидні. Ми можемо говорити про них.
Авжеж.
За 120 євро на годину.
Або знаєш що? Заплати мені 150.
Тоді я зцілю не лише серце, але й писок і укуси єдинорогів.
За три як за один.
- Ти можеш написати статтю. - Дякую.
Але я не хочу «чорнухи».
Гаразд.
Вітаємо в Агенції розбитих сердець.
Проходьте. Марія скоро прийде.
ЗНОВУ НА СЬОМОМУ НЕБІ
Північна Корея самотніх сердець.
Вас щось лякає?
Марія Ґайґер, вітаю!
Карл Ніке, журнал «Сплеск».
Дуже люблю починати інтерв'ю з незручного моменту.
Ах.
Вам не здається, що культ особи, присутній тут, виходить за межі?
Ні. Ми використовуємо багато сердечок у декорі.
Вони символізують кохання.
І навіщо це символізувати?
Знаєте, що ми тут робимо? Хочете печива?
Ні, дякую. А «Агенція розбитих сердець» своєю назвою цього не говорить?
Кидаєте виклик Кім Чен Ину?
Сідайте, будь ласка.
- Можна записувати? - Так, звісно.
Радо розкажу, що ми тут робимо.
Знаєте, люди, у яких розбите серце,
неохоче звертаються до терапевта із цього приводу.
Однак біль дуже схожий на той, що відчувається в період депресії.
Усе гаразд?
Так.
Я відкрила агенцію через особистий досвід розриву...
Дякую, я дивився інтерв'ю з вами.
То що вас цікавить?
Поговорімо про те, як саме це працює.
- Скажімо, приходить жінка... - Або чоловік.
...або чоловік, і він досі в стосунках.
Таке буває, так. Біль можна відчувати навіть у стосунках.
То ви радите цій людині покинути партнера?
Ні, я радше починаю процес, аніж даю конкретні поради.
- То нещасна жінка... - Або чоловік.
...або чоловік приходить, і ви доходите висновку, що інша сторона не вміє кохати.
Так, таке стається. Інколи
ми настільки поранені, що забуваємо, як довіряти навіть собі.
Але ви робите висновки стосовно чоловіка, якого ніколи не бачили.
У нас немає терапії для пар.
Тож ви заочно оцінюєте чоловіка
і вирішуєте, що він не вміє кохати.
Ми не робимо оцінок чи заяв.
Але так, деякі люди не вміють кохати.
- Бувай. - Бувай.
Моя машинка!
Я пішов! Щасти вам!
Це стан жіноцтва у 21-му столітті:
хочуть самоствердитися навіть у стосунках,
водночас вимагаючи всюди керівних посад
і використання фемінітивів.
Але щойно хтось із тих чоловіків, якими ви так легко знехтували,
добровільно наважиться піднятися, як БАМ!
Сучасний матріархат замикає його в мушлі жіночної поведінки швидше,
ніж вона встигає видати свою дурню про сексизм.
Трясця!
Занадто?
- Ще й як. - Чудово.
«50 років після сексуальної революції
кмітлива маркетологиня заробляє шалені гроші
на жінках, які досі не зрозуміли, що свобода має ціну».
«Будь-кого можуть кинути. Теж мені проблема».
«Для попередніх поколінь емоційні рани,
які переживають ці жінкині, були б лише черговим вівторком».
Неймовірно.
«Вона витрачає дводенну зарплатню кур'єра,
щоб розповісти жінці, яка живе у світі своїх картонних копій,
а по суті нарцистичній крижаній королеві,
що її кицька більше не заводить Бернда».
Доброго ранку.
Гей, друже.
Привіт, Сукре! Братику.
Адам чекає на тебе.
Кого мочимо сьогодні?
Вибач, Карле. Ти...
«Жінкині»?
Фемінітиви - це важливо.
У цієї теми був потенціал, і ось що ти з нею зробив?
Твої погляди на гендер застаріли.
Це могло зійти з рук у 90-х, але відтоді минуло вже 30 років.
90-ті не були...
Твої статті - наче переказ затхлої патріархальної преси того часу.
Зараз як ніколи ми маємо підходити до цього питання обережно й делікатно.
«Покоління Z!»
Ми виявляємо повагу, ми не дискримінуємо...
Я не дискриміную. Я використовую фемінітиви.
- Фемінітиви? - Жінк-ині.
Карле, ти опублікував статтю без мого дозволу.
Може, Бенно був би не проти, але часи змінилися.
А ти не змінився.
Що?
Ідеш у відпустку за свій рахунок.
Що? Ти не можеш цього зробити.
Я... Народ мене любить!
Вони... Та кого я лишень у цьому місті не мочив?
Це інша справа, Карле.
Я мушу зробити це хоча б тому, що ти нічого не збагнув.
Пане Ніке.
Пані Ґайґер, перепрошую.
Команда нашого журналу не хотіла нашкодити вашій агенції.
Так, звісно. Я б хотіла переговорити з паном Ніке.
Він тут уже не працює.
Бачите, усе йде так, як ви хочете.
Я хотіла дещо вам сказати.
Звісно. Слухаю.
Це дещо особисте...
Говоріть просто тут. Усім увага! Пані Ґайґер хоче щось сказати.
Ну?
Я знаю, що ви написали статтю не із журналістського інтересу.
Ви вчора були в нашому офісі й узяли дещо зі «скрині прощання».
Нічого я не брав.
Не брав. Що це взагалі за скриня така?
«Скриня прощання» - це місце, куди клієнти можуть покласти річ,
що нагадує про нещасливе кохання.
На жаль, пан Ніке дещо забрав із неї.
Те, що залишила ваша колишня дівчина.
Маленьку іграшкову машинку.
- Маленьку машинку? - Угу.
Це моя іграшкова машинка!
«Джі-ті» 1970-х років! А ви кинули його у свій відьмоящик.
Підозрюю, ви хотіли зустрітися зі мною,
бо думаєте, що я причетна до вашого розриву.
Усе було добре, доки Сантьє не поговорила з вами.
І я хочу, щоб ви зрозуміли,
чому ці стосунки розпалися.
Тож я тут, щоб запропонувати вам підтримку у зв'язку з втратою цих стосунків.
Дякую.
Будь ласка.
До побачення.
Я сильно вдарила палець.
Зі всієї сили об шафу. Боляче.
А хороше?
Продавець морозива був там.
А в тебе?
Теж продавець морозива.
Він був вранці. Мав бананове морозиво.
Люблю тебе шалено.
Мамо? Я забула про кактус.
Нічого, це лише кактус.
Але я обіцяла.
Я не піду. Я вже сплю, бачиш?
Тут бутерброд із сиром, слива, мариновані огірки й печиво.
Смакота.
Тут медовий сендвіч, банан, огірок і маленькі помідори.
І без печива?
Хтозна...
Привіт, Олафе.
Тату? Я хочу поговорити з татом.
Хвилинку. Ні, я збираю Геді до школи. Коли тобі зручно?
Гаразд. Я зараз дам трубку Геді.
Радий повідомити, що твій улюблений колумніст повернувся на ринок.
Просто набери раптом що. Дякую. Бувай.
Щось сталося?
Побачення. Я збираюся на побачення з Лукою. Нарешті.
Лука - це він чи вона?
Ти і твої займенники.
Я не можу заспокоїтися. Він сказав, що хоче пізнати мене глибше.
Привіт.
Вибач. Ти не мій тип.
Жоден із вас. Вибачте.
Багато людей забувають поїсти, коли серце розбите. А ти не забуваєш?
Я нічого не їла три дні.
Хочеш скуштувати?
Чудово, що ти звернулася по допомогу.
Це перший великий крок.
Перший крок? Зі скількох?
Немає часового ліміту.
Мені 41 рік.
Як мені починати все спочатку?
Так. Знаєш, я вже переріс «Сплеск».
Вони стали надто заангажованими.
Так, і я подумав, що нарешті зможу написати щось для тебе.
Так! Я повернувся на ринок. Можна й так сказати.
Ні, не всі мої статті сексистські.
Це був дух часу.
Так, це був... мудак.
Будь ласка, зв'яжіться зі мною, коли будете знати.
Ти тут, бо ніде більше не потрібен.
Ні, у мене вже є три пропозиції.
Я писатиму, про що захочеш. Я писатиму про долю.
Про почуття.
Я публічно вибачуся й відкличу свою
мужицьку писанину.
Напиши підходящу статтю.
Гаразд! Без проблем.
Про що?
Напиши про розбите серце, Карле. І як це пережити.
Щиро й із почуттями. І знаєш що ще?
Ще для правдоподібності
підеш на терапію до Марії Ґайґер.
Сибіллє, що саме тобі болить?
Я завжди хотіла мати дітей, але
мушу сказати батькам, що внуків не буде.
Очевидно, я весь цей час ішла хибним шляхом.
Це для мене наче...
минулого тижня...
- Усе гаразд. - Дякую.
Це для мене наче криптоніт. Тімея - мій криптоніт.
А я Супермен.
Він невразливий, але є те, що робить його вразливим. Криптоніт.
Ігнорування всюди. Навіть на MySpace.
Вона користувалася MySpace ще до нашого знайомства.
Але зайшла у свій старий профіль MySpace,
просто аби могти ігнорувати мене.
Вона досі думає про мене.
Я знаю це відчуття.
Але така хибна надія зрештою завдає ще більше болю.
Не знаю, що ще я міг зробити.
Але ж ти Супермен.
Карле.
Перепрошую. Вибачте. Продовжуйте.
Ні, тепер ми послухаємо вас.
Прошу.
Гаразд. Будь ласка.
Дівчина кинула мене...
Будь ласка, друзі. Не треба. Не видавайте більше такого звуку.
Карле, що ви відчуваєте,
коли група виражає вам співчуття?
Здається, що група збожеволіла.
Ми всі вільні люди.
Ми можемо побути з кимось,
а потім піти шукати когось іншого, якщо не виходить. То й що?
Тепер ти самотній. Це ж чудово!
А ти маніяк, якого треба посадити.
Досить. Ходімо поговоримо.
Я знаю, що ви ще не готові.
Ви не можете відкритися, однак не варто руйнувати прогрес моєї групи.
Але вони такі... Вони такі...
Гадаю, у цьому справді немає сенсу.
Ні.
Ви не так зрозуміли. Не те, що б я вас не поважав.
Я дуже сильно поважаю успішних жінок.
І жінок узагалі.
Я...
Я справді хочу збагнути.
І
я обіцяю, що такого більше не повториться.
Дві умови. Залиште моїх пацієнтів у спокої.
Гаразд.
Виконайте повну програму. Від початку до кінця.
Гаразд.
Ласкаво просимо до «Будинку сердець».
Побачите. З нами ви прийдете в норму.
Те, що ви зцілите душевні рани, піде світу на користь.
- Гаразд. - Гаразд. Ось ваш розклад
і супровідна книга. А ось
ще засоби з догляду за собою і ось ця баночка, а також...
Щоб добре спалося.
І дуже важлива річ - килимок для йоги.
Тільки не кажіть, що кожен гість отримує весь цей мерч.
Тут написано, що пан Ніке має отримати повний пакет послуг.
Угу. Ясно.
Так. Гаразд.
І, насамкінець, щось дуже класне.
Дещо солоденьке.
Я ненавидів це навіть у школі. У чому сенс?
Допомагає саморефлексії.
Але я в повній злагоді із собою.
Повірте, Марія знає, що робить.
- Дивно, що я її ще не бачив. - На жаль, сталася надзвичайна ситуація.
Просто розкрийте себе.
Карле?
Можна?
Зараз підійду.
Безтурботно живеться, ні?
Чесно кажучи, останнім часом не дуже.
У мене були важкі часи.
Я думав, минулого року в мене були важкі часи,
бо університет зменшив бюджет на деякі дослідження.
Але відколи пішла Тімея, ті часи здаються вже не такими й важкими.
Якщо постійно говоритимеш про неї, легше не стане.
Якось я написав статтю про різні теорії
стосовно часу тривалості стосунків.
І?
Я вважаю, що треба знайти повну протилежність тому, що ти мав.
Тімея ідеальна. Мені не потрібна її протилежність.
Які інші теорії?
Правило джину з тоніком.
Знадобиться 4000 «джин-тоніків» або 527 «май-таїв».
Однак курс тривалий.
Що бажаєте?
По склянці кожного напою з меню.
Це так огидно, що я не хочу
Чи думаєш ти про мене також?
Це так...
Без тебе
І коли тобі самотньо
Чи думаєш ти про мене також?
Щось не так?
Вона виходить заміж.
Що?
Так, вона виходить заміж за іншого хлопця. Через три дні.
Дідько.
От дідько.
Гаразд. Не панікуй.
Не панікуй.
Я цього не дозволю.
Так.
Що?
Будь чоловіком. Піди до неї і постав перед фактом.
- Ти не знаєш Тімею, чи не так? - Ні, не знаю.
Ніхто не може вказувати їй.
Навіщо, думаєш, вона це тобі розповіла?
- Щоб я їй більше не дзвонив. - Маячня.
Вона не мусить відповідати. Але вона відповіла. Хоче, аби ти знав.
І вона хоче, щоб ти щось із цим зробив.
Це було б...
Гадаю, це неправильно. Це
буде неправильно, гадаю.
- Ні, це не так. - Це так.
Це не є неправильно.
Гайда веселитись, ти старе нещастя. Хутчіш!
Візьми мене за руку. Ходімо. Давай.
Ходімо до них!
Як ви тут, жінкині?
Усе йде не за планом
Серце своє віддати в подарунок
Ще довго їхати?
Майже приїхали. Бабуся вже, певно, спекла для тебе 100 млинців.
- Коли ти мене забереш назад? - Через три дні.
Максимум чотири.
Я сказала Зольту, що хтось відмовився і ми покриємо його рахунок.
Не варто було втручатися.
Зольт навіть не міг працювати після розриву.
Привіт, я перетелефоную тобі.
Так. Я розберуся пізніше. Бувай.
Олаф?
Наш спеціальний гість таки здався?
Подивися сама.
Увага!
Карл чудово ладнає з іншими.
- Ага. - Угу.
Він сказав мені відокремити секс від кохання.
Мастурбувати на акторів, чия особистість мені не подобається.
Звісно, це повна нісенітниця,
але вперше за багато років
я сміялася.
Чудово.
Так.
Овідій. Карл дав мені пораду від Овідія, як пережити розрив.
Я поводитимуся так, наче вже забув Тімею.
Він такий...
Усе гаразд. Я зрозуміла.
Саме тому я наполегливо прошу вас залишити це терапевтам.
Вони знають свою справу.
Взагалі-то, розбите серце не обов'язково зцілювати.
Розумію, що так ви заробляєте гроші, але це як тоді,
коли ми платили за рингтони.
Треба було лиш зачекати, і все вгамувалося.
5,99 за крокодила, що співає?
Я маю на увазі,
може,
моя терапія теж допомагає.
І моя безкоштовна.
Окрім напоїв.
- І профілю тіндера. - І тіндера.
Так.
Побачимося на груповій терапії о третій.
І якщо ми вважаємо наші стосунки єдиним джерелом щастя,
то, звісно, ми страждатимемо, коли це джерело перекриють.
І я думаю, є багато інших речей, які можуть ощасливити нас.
Природа?
І це теж, але варто подумати про щось конкретніше.
Пара джинсів, що ідеально сидять на тобі? Підходить?
Так, звісно підходить.
Може, смачна їжа.
Угу.
Танці? Чи щось таке?
Танці. Так. Чудово.
Пінгвіни.
Не знаю чому, але пінгвіни видаються мені досить дружніми.
Дуже мило, Сибіллє.
Карле?
Секс без зобов'язань.
Я теж вважаю, що пінгвіни
дуже милі.
Я справді люблю пінгвінів.
Вони так мило ходять...
А ще вони так мило обнімаються в групі, коли треба зігрітися.
А ще вони так мило спускаються на животах із гірок.
Чарівні створіння.
Знаєте, коли хтось ненавидить пінгвінів, це явна ознака психопата.
Прогуляємося?
То мають бути клятви вірності й пелюстки троянд?
Ні. Але коли ви кажете «секс без зобов'язань»,
а не «секс», це про дещо свідчить.
Ви відразу мислите категоріями відсутності зобов'язань.
Ви як метелик.
Що? Я не метелик.
Я Ган Соло.
Ган Соло в результаті здобуває Лею.
Щоб вона нагадувала виносити сміття?
Вони заводять дитину, але зрештою розходяться.
- Я не дивитимуся цього продовження. - Але воно є.
Іноді секс - це просто веселощі.
Ніколи не було швидкого сексу в клубі?
Ти робиш це не заради справжнього кохання. Секс є секс.
Розумію. Хіба не було б жахливо закохатися під час сексу?
Ти казала, не в цьому щастя.
Не так. Я казала, стосунки не єдине, що приносить щастя.
А я про що?
ТИ ЩЕ ПЛАЧЕШ ЧИ ВЖЕ МАЛЮЄШ?
Коли ти востаннє міцно спала вночі?
Хочеш помедитувати?
Поговорити?
Ні.
Поплавати?
- У мене немає купальника. - Гм. У мене теж.
Чудові відчуття!
Так!
- Котику, усе нормально? - Хочу, аби ти мене негайно забрала.
Свея та Фелі щодня ходять у скейт-парк. А я сиджу бозна-де.
Гей, люба, заспокойся. Можливо,
біля дому бабусі є скейт-парк. Запитай у сусідських дітей...
Ти нічого не розумієш.
Дідько.
Ви курите травку?
Матері мають піклуватися про себе.
Моя донька наполягає на тому,
щоб повернутися додому, бо там є скейт-парк.
Вона навіть не вміє кататися. Я купила їй дошку,
а вона стоїть без діла.
Що?
Нічого. Бачу, ви ніколи не тусувалися в скейт-парку, еге ж?
Ця штука зробить терапію стерпною.
- Чому ми не почали з цього? - Справді.
Рештою ви все одно не займаєтеся.
Ви хапаєтеся за всіх підряд,
але відразу відступаєте, щойно потрібно проявити емоції.
Кохання - важка праця. Багато людей цього не визнають.
Вони мріють про справжнє велике кохання.
Бездоганне й блаженне.
Але це вигадка...
лише для продажу листівок і квітів.
Я теж так думаю.
Дурниці.
Романтичне кохання - це ідеал, якого мало хто досягає.
Але він змушує багатьох очікувати від своїх стосунків забагато.
Вони стають нещасними.
Запитання.
А ви вірите у велике романтичне кохання?
Звісно.
Узагалі не вірите.
Але це погано для бізнесу.
Що тут сказати?
Я просто беру шматки й намагаюся зібрати людей докупи.
Як особистостей, які можуть бути щасливими самі по собі.
Таких уже не буває.
Виною цьому є всі ті романтичні комедії,
де показують величні жести, від яких мліють.
І всі ті пісні про кохання.
І захід сонця.
- Що в ньому взагалі такого? - Так.
Земля досі обертається, як решту 24 годин на добу. Ух ти!
- Так! - Сонце завжди десь сідає.
- Так. - Так?
З еволюційної точки зору немає сенсу святкувати, чи не так?
Настає ніч, виходять дикі тварини, але є ідея!
Ваша неандертальська сім'я сідає отам на схилі
й у всіх на очах тихо дивиться на захід. Нащо?
Ви це чуєте?
Я маю десять євро.
- Хочете замовити мелодію? - Ні.
Дам, аби пішов.
Дуже приємно зустріти жінку, яка...
Я не жінка.
Я ваш терапевт.
Я пригощаю.
Вибачте, скільки коштують 15 хвилин?
Десять євро.
І знаєте що?
Він любить «Вічний вогонь».
Ні.
Вибачте. Я проспав.
- Вітаю! - Вітаю!
Доброго ранку.
Він не в кімнаті, не був у басейні
і не відповідає на дзвінки.
Що сталося?
Турґай зник.
Перевірмо читальні.
Що це там відбувається?
Чиєсь весілля.
Ах.
Отакої.
- Це Тімея. - Прошу?
Тімея Турґая!
Він хоче зупинити весілля!
Хто вклав йому в голову таку дурну ідею?
Про що ви думали?
Вона не хоче за нього заміж. Це все великий фарс.
- Вона хоче перевірити його кохання. - А фарс не задорогий?
З якої ви планети?
- Ауч! - Вибачте.
Боже.
Що це за вбрання?
Забирайтеся звідси!
- Терапевти так не висловлюються. - Мені байдуже.
Ви втягнули у свій бруд невинну людину. Він наробить лиха.
Не наробить. Ви просто не хочете визнавати помилок.
Відчепіться! Я спробую виправити безлад, який ви натворили.
Ні, не виправите. Ви не можете...
Люба Тімеє.
Любий Егберте.
Любі родичі та друзі молодих.
Кожен із нас когось шукає.
Ту одну людину, яку так важко знайти.
Цю неповторну особливу людину,
яка доповнює нас, робить нас цілісними й удосконалює нас.
- Він десь тут. - Хтозна.
Може, він не прийшов.
...і знайдете, коли шукатимете Мене всім своїм серцем...
- Він зведе нанівець усю терапію. - Нехай сам вирішує.
Ця дурна ідея не його. Ви вклали її йому в голову.
- Нісенітниці. - Він зганьбить себе.
Тімея та Егберт обрали цей вірш...
- Турґаю! - Гей! Тсс!
- Турґаю! - Серйозно?
Вибачте.
Люба Тімеє, любий Егберте.
Перед нами стоять двоє...
Що ви робите? Гей! Не можна.
Не можна цього робити! Стійте!
І тому перед Богом, нашим Господом, ті, хто належать...
Тримайте себе в руках.
- Боже. - Але якщо хтось із присутніх
- має будь-які заперечення... - Дідько.
...нехай скаже зараз або мовчить довіку.
- Дідько. Розгорається. - Капелюх.
Тімеє!
- Турґаю? - Вогонь! Боже!
Не турбуйся, Карле. Скоро відпустять.
Я виріс тут неподалік.
Захоплююче.
Досі любиш молоко?
Я перейшов на вівсяне молоко, але сьогодні зроблю виняток.
Усі ті фото котів у неї в кабінеті
свідчать про сильне бажання мати дітей.
Уже не цікавить, чи не так?
Ви ж не хочете бути моїм терапевтом.
Ні, і я ним не є, бо ви не даєтесь.
- Мені не потрібен терапевт. - Ух ти!
Я погодився, щоб не втратити роботу.
Вам не дуже вдається.
Я тут! Матуся тут.
Я навіть сумувала за відділком.
- Карл часто бував там підлітком. - Ага.
На його честь хотіли назвати камеру.
- Я везу тебе додому. - Що?
Ні, мамо. Відвези нас у готель.
Нам справді краще поїхати в готель. Дякую.
Не все, що він каже про мене, правда.
Я готую смачний картопляний салат.
Нікому не потрібен той салат.
Будь ласка, мамо, відвези нас до готелю. Дякую.
Знаєте, Гільде? А поїхали до вас.
- Що? - Він узагалі про вас не згадував.
Про тебе теж.
- Як ви познайомилися? - Мамо!
По роботі. Може, Карл сам розповість?
Ні?
Щоб уникнути непорозуміння, скажу...
що ми друзі. Друзі.
Ви спите разом. Ось що має значення.
Формальності будуть пізніше.
Це наче музей 90-х.
Діджей Бобо, «Love is All Around». Ух ти!
У мене теж був плакат «Бекстріт Бойз». Десь тут має бути...
Ага!
- Гей, це особисте! - Так, як і все, що ми робимо.
Хороший знак, що ви зберігаєте це все.
Там теж є якесь сердечко.
«Моє серце б'ється, як божевільне, коли я бачу тебе».
Це було для школи.
Дивовижно, що для прожиття ви пишете тексти.
А це що?
Ем...
Хочеш поговорити про це?
Ти ніколи не робила дурниць?
Так багато, що в шкатулку не помістиш.
Ходімо, ми прийшли поїсти.
Зазвичай він заводить собі дівок.
Гадаю, він уникає жінок свого рівня. Не хоче, щоб його скривдили.
Він боїться зобов'язань.
Це диво, що шнурівки сам зав'язує.
Це ми з Вільгельмом винуваті.
Після кількох невдалих спроб ми все ж розлучилися досить мирно.
А Карл був уже дорослим. Йому було 16.
- Можна запитати... - Чому ми розлучилися?
Зі спільного в нас був
лише день нашого весілля.
Тож ми розлучилися з міркувань здоров'я.
Щоразу, коли ми бачили одне одного, нам ставало погано.
Ми обоє любили секс на відстані.
Щодня. З понеділка по неділю.
Відстань ставала все більшою.
Мамо, припини.
Минулого тижня цей жарт зайшов. У тебе немає почуття гумору.
Він злиться, що я займаюся стендапом.
Розповідає дурні жарти про свій шлюб.
Дурні? Та ну тебе!
Залишитеся до середи? Я виступаю в театрі.
Карл ніколи не приходив на мій виступ. Я дістану квитки.
Краще наб'ю собі тату на дупі.
Твоя мама кумедна.
Звісно, але довго її не витерпиш.
Хіба це не стосується всіх матерів?
Твоя правда.
Можна дещо запитати?
Її звали Клаудія.
Ми були одним цілим із 14 років.
Після школи...
я зробив пропозицію.
Не хотів її втратити.
А вона?
Не захотіла.
І це зрозуміло.
Вона
закінчила школу й хотіла подорожувати, а не виходити заміж.
Вона побачила каблучку
і запанікувала. Кинула мене.
Це кохання твого життя?
Так.
Але все не було так погано.
Якщо чесно, то я і не знав, що каблучка досі там.
Озираючись назад, я радий, що нічого не вийшло.
Я б нічого не досяг.
Так.
Добре, що цього не сталося.
Я рада, що ми заїхали сюди.
- Тепер у нас є підхід. - Немає жодного підходу. Не вигадуй.
Мабуть, тобі було надзвичайно боляче. Ти був глибоко травмований.
Так. Уяви собі. Як і всі твої клієнти.
Але не ти, так?
«Мені сильно розбили серце». Ти все це вигадала, чи не так?
Це просто рекламний хід.
Добраніч.
- Не хвилюйся. Ти мене не приваблюєш. - Ти мене теж.
Чудово.
Але я не вигадувала. У мене було розбите серце.
Через Олафа.
Він зраджував?
Так. Він проміняв мене на пінгвінів.
- Тому ти не любиш про них говорити. - Ненавиджу їх.
- Психопатка. - Сам такий.
Олаф - зоолог і кліматолог.
Ти знав, що пінгвіни під загрозою зникнення?
- І Олаф їх рятує? - Так.
Він працює у фонді охорони природи. Міжнародному.
Тож він завжди в дорозі, а я тут із нашою дочкою.
Ти непогано даєш собі раду.
Дякую.
Якщо не брати до уваги косяки, блаженство й усезнайство.
А ще ті картонки в стилі Кім Чен Ина.
- Це досить підозріло. - Не заздри.
Ви з ним бачитеся, так? У вас дочка.
Так, коли він у Німеччині.
Коли він подорожує.
Візити завжди короткі. Говоримо по телефону, особливо Геді.
Ми прийняли це рішення разом задля нашого спільного блага, але...
інколи...
навіть після всіх цих років усе одно думаєш, що було б,
якби він хотів залишитись...
Дурня, ні?
Ні.
Зовсім не дурня.
Я знаю, що порятунок Землі дуже важливий,
та якби заради цього я б мав залишитися без тебе,
то сам би все спалив до біса.
Що сталося, Гане Соло?
Ти раптом став м'яким.
Можеш не вплутувати сюди Гана Соло?
Ні.
Чудовий готель. Вам сподобається. Романтичний.
Без багажу?
Такій молодій парі не потрібен одяг, еге ж?
- Я терапевт. - А.
Що?
Нічого.
Пробач за вчорашнє.
Ні. Мені сподобалося.
Не дивися так.
Він мій клієнт. Це неприйнятно. Одна з 1000 причин, чому це погана ідея.
Що тебе найбільше стримує?
Це безнадійно.
Ти шукаєш, з ким би розділити довге щасливе сімейне життя?
Я нікого не шукаю!
Бо вже знайшла. Пусту квартиру, у якій будеш хазяйнувати.
Ми з Олафом друзі, і це добре для Геді.
І це гарний привід, щоб не починати стосунків.
Ти ж розумієш, що ви насправді дуже схожі?
Може, ви разом навчитеся ризикувати.
Ми зовсім не схожі.
У нього важкий синдром Пітера Пена, а я доросла жінка з дитиною.
Ти ж знаєш, як довго я відновлювала рівновагу після Олафа.
То це так називається? Рівновага?
Дякую, колего.
Я потрібна в офісі. Марта про все подбає.
У мене немає часу на прощання.
Ти ж знаєш, що зникнення після сексу - це моя фішка.
Передаю тобі естафету.
Секс є секс. Ні більше ні менше. Як я і казав.
Для мене це нічого не означає.
О, це добре. Для мене теж.
Нічого.
Саме так.
Опісля ти просто дякуєш і йдеш.
Гаразд.
Дякую.
Так, саме так.
- Бувай. - Бувай.
Ти ж ненавидиш захід сонця.
Нещодавно мав розмову про це.
З людиною, що розділяє мої погляди.
Тепер щоразу дивлюся й гадаю, чи ненавидить вона цей захід сонця.
Знаєш, як це зветься?
Це кохання, чуваче!
Замовкни.
- Вітаю! - Хто це?
- Привіт. Як можу звертатися? - Геді.
Карле?
Що ти тут робиш? Це моє приватне помешкання.
Запишись на прийом.
А я то думаю, де ж картонні декорації.
Ми їх не ставимо вдома.
Вони б стали в пригоді, щоб відлякувати грабіжників.
Або вішати на них одяг.
Або грати в боулінг.
Я буду в скейт-парку.
До шостої бути вдома.
Гаразд.
- Бувай, Геді. - Бувай!
Що ти тут забув?
Просто хотів сказати, що я не підтримую ідею,
що люди не мають розмовляти після сексу.
Гаразд.
Пригостиш кавою?
Не обов'язково смачною.
Так, якраз маю несмачну.
Не треба робити це звичкою.
Ні.
Ні, не треба...
робити це звичкою.
Гаразд.
Але можна зробити це ще раз, доки не звикли.
Ага.
Зачекай.
Хай грає пісня.
Привіт!
Я...
Я тут... не був поблизу, тому
- подумав... - Вибач. Не сьогодні.
В агентстві божевілля, Геді захворіла, а в мене немає няні.
Я посиджу з Геді.
Ем...
Я ладнаю з дітьми.
Ось так.
Знаєш що?
Гайда гуглити твої симптоми.
Отже.
Немає апетиту?
Лихоманка?
- Ти добре спиш? - Не дуже.
Проблеми зі сном.
Ось. Маємо діагноз.
Це щось погане?
Це може бути криза середнього віку, проблеми з простатою або...
нерозділене кохання.
Зараз вгадаю: йому 11, скейтер і не помічає тебе.
Звідки ти знаєш?
Маєш скейтборд, але не катаєшся. Решта - досвід.
У нього найзеленіші очі у світі.
Та він не дивиться на мене.
Гаразд.
Я не експерт із нерозділеного кохання,
але знаюся на підкатах.
Та-дам! Мій старий скейтборд.
Гаразд. Тепер твоя черга, Геді.
Давай, Геді. Усе вийде.
Так, молодець.
Добре!
О, ні!
Юна леді, вас вітає доктор Ніке,
і я чув про ваш інцидент зі скейтом.
Усе через того бовдура, що катався з вами на скейті по квартирі.
Багато хто має хибне уявлення,
але скейтбординг -
це не про катання на дошці.
Гаразд.
Хто з них Оскар?
Ось цей.
Геді, чекай! Кинь ту дитячу дошку. Ось тобі моя.
Класна дошка!
Так!
- Ти береш. - Я взяла.
- Привіт. - Привіт!
Привіт.
Тобі краще?
Так, значно.
Ого, а ти справді вмілий.
Ми зробили піцу!
Усю самі.
Там багато овочів.
Дуже багато овочів.
Тонни.
Моя черга?
А махлювати можна?
Твій душевний біль заважає тобі згадати хороші часи.
Але це твої хороші часи. Це твоє серце, твоє кохання.
Вирішуй сама, для кого воно.
Мені дзвонив Турґай.
- Чула новини? - Ну, Тімея повернулася.
Вона була вражена, коли він піднявся на весіллі.
Не скажу, хто порадив це зробити.
Так, не кажи.
Супертерапевт!
Що в тебе там?
Сніданок Геді.
Я обіцяв принести десерт.
Ви чудово ладнаєте.
Це все завдяки їй. Вона неймовірна.
Просто прийми комплімент.
Знаєш, мені нелегко таке казати.
Ти не помітив? Я взагалі-то інтроверт.
Кажуть, кожному інтроверту потрібен екстраверт, який нагляне за ним.
Що в нас із нею?
Га?
Не все в житті потребує чітких визначень.
Він проявляє свою симпатію до тебе?
Гадаю, я даю зрозуміти, що вона для мене означає.
Угу.
Але він нічого не каже.
Я скажу їй завтра. Завтра.
Можете притримати двері?
Авжеж.
Дякую.
- Тепер я притримаю. - Дякую.
Розбите серце?
Жарт. У моєї дівчини агенція розбитих сердець.
Ви ж до Марії Ґайґер, так?
Так.
Вона буде в захваті. Вона обожнює квіти.
Це подяка за те, що терапія подіяла.
Здається, вона ще не повернулася. Забрати квіти?
- Привіт, Карле. - Привіт, Геді.
Що ти тут робиш?
Мені треба поїхати на деякий час.
Чому?
Це складно.
Іншим разом, добре?
Гаразд.
- Віддати тобі скейтборд? - Ні, це подарунок.
Бувай, Геді. Бережи себе.
Тату! Ти вже тут!
Мені запропонували роботу.
У лабораторії біорізноманіття. У Потсдамі.
Нічого собі.
Не слід було залишати тебе саму.
Мені дуже шкода, Маріє.
Ти зробив це заради вищого блага. Це не егоїзм.
Ні, ви мали бути моїм вищим благом.
Світ у жахливому стані.
Але знаєш що? Якщо я не бачу сім'ї,
нехай горить усе.
Я...
Я декого зустріла.
Тому...
Не треба приймати рішення вже.
Залишимо обидві квартири.
Я просто хочу бути поруч із вами.
Друже, чому в моїй кімнаті? Чому?
Вибач. Вона - та сама. Я це знаю. А в тебе як пройшло?
Поняття не маю.
Вибач. Я зараз.
Гей!
У тебе бутерброд із сиром, мандарин, огірок і батончик цього разу.
У тебе медовий сендвіч, помідор, теж мандарин, огірок
і шматок торта. Чомусь цього разу залишився лише крихітний шматочок.
Так, решту я поклала в татів контейнер.
Дуже здоровий сніданок для тата.
Це його перший день.
Цього тижня він забиратиме мене зі школи.
- Зробимо сьогодні мої запрошення? - Авжеж.
Це буде перший день народження з татом на моїй пам'яті.
Запросимо Карла?
Ем...
- Ти знаєш, коли він повернеться? - Ні, не знаю.
Він теж тобі не сказав, наскільки поїхав?
Тату!
Як справи?
- Привіт. - Привіт.
Тату, у мене для тебе сюрприз.
Він сказав Геді, що їде на деякий час.
Не те, щоб я цього не очікувала. Він зазвичай так і робить.
Він ігнорує мої дзвінки й повідомлення.
Я серджуся на себе, тому що думала, що він змінився.
Таке кліше.
- А що там Олаф? - Я не знаю.
Я відчуваю, що треба спробувати.
Вставай, бо сусіди скаржитимуться, що тут смердить, наче хтось вмер. Гаразд?
Гей.
Усе буде добре.
Усе пройшло просто чудово.
Справді? Узагалі жодних мінусів?
Узагалі жодних.
Відколи тато тут. А тобі як?
Мені подобається Оскар.
Оскар сказав, що його батьки разом лише заради нього.
Він підслухав їхню розмову. Це тупо, правда?
Ну, дивись...
Батьки інколи ігнорують свої потреби.
Іноді батькам важливіше, щоб у їхньої дитини все було добре.
Мені добре з татом.
Він сказав, що більше ніколи не піде.
Він поклявся.
Навіть якщо ви не будете разом.
Ти там пишеш статтю чи ні?
Ти хочеш назад на роботу чи тобі байдуже?
Не знаю.
Даси знати, коли оклигаєш.
Коли кохання б'є по обличчю.
Деякі люди не вірять у розбиті серця.
І їх б'є найсильніше.
Несподівано, як крижана буря в липні,
і сильно, як Фрейзер своїм лівим хуком.
Я був одним із тих, хто не визнавав, що кохання має ціну.
Ти можеш постраждати.
Сильно. Дуже сильно.
Ти можеш усе втратити.
Не знаю, коли все прийде в норму.
Може, ніколи.
Може, так і має бути.
Може, треба віддавати частинку серця щоразу, коли закінчується кохання.
Уже зайняту кимось частинку.
Серце стискається.
Але кого це турбує? Воно все одно більше не потрібне.
Його можна викинути повністю.
Тут я теж помилився.
Усе загоїться.
Принаймні так кажуть.
Треба зачекати, доки серце не навчиться кохати без цього шматка.
Залишається сподіватися, що решта серця загоїться
і що його буде достатньо
для когось, хто прийде за своїм шматком.
Я рада, що ти тут заради Геді.
Так, іноді час руйнує все.
Дай Геді ключ. Вона може прийти будь-коли. Удень чи вночі.
Я МОЖУ БУТИ ТВОЇМ ЕКСТРАВЕРТОМ.
Ні.
Дідько.
Турґаю.
Я зачинився у ванній.
Відчиняй, боягузе!
Я сказав Тімеї, що хочу порвати, а вона не хоче прийняти це.
Турґаю!
Я не знаю, що мені робити.
Відчиняй!
Бо якщо я відчиню...
Відчиняй, боягузе!
...усе почнеться спочатку.
Криптоніту не існує!
Що?
Його не існує! Криптоніту не існує!
Відчини двері! Або я виб'ю їх!
Маєш десять секунд, щоб піти.
Інакше - поліція.
П'ять секунд.
Я це зробив.
Так.
- Я це зробив. - Так! Молодець!
Костюмована вечірка - саме те, що тобі треба.
- Привіт. - Ем...
Карл удома?
Привіт.
Вибачте.
Я знайшла твою листівку.
- Вибач, що так пізно. - У тебе було багато справ.
Хочеш випити?
Можна відмовитися?
Авжеж.
Я...
Я пройшов чудову терапію.
Я дізнався, як це - кохати.
І як же це?
Як стрибок з парашутом.
Люди кажуть, це найкраще відчуття у світі.
Ти летиш майже невагомий.
Але вони забувають дещо.
Важливе не повітря, через яке ти летиш,
а парашут.
Тобто впевненість, що не розіб'єшся.
Це різниця між стрибком з парашутом і авіакатастрофою.
Але ти в нас експертка з кохання.
Може, в агенції, але не в особистому житті. Сам бачиш.
Хіба це...
Хіба це не очікувано, що я робитиму помилки?
Ні, коли ти з парашутом.
Гей.
Це я!
Зольт!
- Гей! - Як ти?
Як ти взагалі?
Принаймні більше не лажу по дахах.
Більш-менш.
Це вже щось.
Знайшов когось?
Ні.
Я вірю в долю.
Її не існує.
Є лише випадковість.
Том і я...
Це була доля.
Двічі такого не буває.
Послухай.
Ти проходиш серцетерапію.
Якийсь тип пише жахливу брудну статтю про твою терапевтку.
Він втрачає роботу. Усе погано.
А потім цей тип має пройти терапію в тієї самої жінки.
Звучить як вигадка, чи не так?
Так. Абсолютно.
Антоне!
Це Зольт.
Учитель гри на саксофоні.
А це Антон, найгірший у світі саксофоніст.
Який випадковий збіг.
Привіт.
- Привіт. - Привіт.
Випадковості не випадкові.
Є таке.
Де вона?
Ти! Ти налаштувала його проти мене!
- Карле? - Хочу тобі дещо сказати.
- Зараз не найкращий час для цього. - Я...
Я кохаю тебе.
Карле?
Ауч! Холодно.
Тримайте ось так, гаразд?
Думаю, це кінець моєї терапії.
Це лише початок.
- Ауч. - Вибач.
Ой. Знову?
А тут болить?
А тут?
Як банальщина.
Просто жах.
Переклад субтитрів: Юрій Муха