Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PRVÁ SVETOVÁ VOJNA VIEDLA K ROZPADU RAKÚSKO - UHORSKA
A VZNIKU NEZÁVISLÉHO ČESKOSLOVENSKA.
DRUHÁ SVETOVÁ VOJNA A HITLEROVA INVÁZIA VIEDLI K ROZPADU ČESKOSLOVENSKA
A VZNIKU VOJNOVÉHO SLOVENSKÉHO ŠTÁTU.
BRATISLAVA HLAVNÉ MESTO SLOVENSKÉHO ŠTÁTU 1942
Poďme, rýchlo.
Dovidenia. Deti sa budú tešiť.
- Bozkávam. - Bozkávam.
Taká hanba!
To kadiaľ ide?
Ježiš Mária!
Hej!
Choď dnu cez obchod.
Taký neporiadok!
- Šimon, čo to máš na sebe? - Mama ma sem poslala...
Historické sily, ktoré rozhodujú dnes o osude národov,
sú dôkazom, že len taký národ si vie zabezpečiť existenciu a slobodu,
ktorý je odhodlaný vykonať svoje národné poslanie
- vo svojom samostanom štáte. - Pekné, však?
- Polož to! - Pán majster dovolili.
Poďme už!
Dovolili.
Pozri sa Marika, vyzerá ako motýľ.
- Temný motýľ. - Pekné.
ČEŠI PEŠI DO PRAHY
Motýľ smrtihlav pristane pri vchode do úľu.
Včely strážia vchod, aby im nekradol med.
- V tme prekĺzne okolo spiacich včiel... - Buď ticho!
Polícia ťa vysťahuje, kvôli češtine, ako tvojho otca.
- To on mi o ňom rozprával. - O kom?
O smrtihlavovi.
Nikto ho nevidí... Preplíži sa popri stovkách včiel.
- Poď už! - Ale potom ho včely objavia...
Áno, stretli sme ich včera večer.
- Dovidenia. - Dovidenia.
Zdravím, pani Sándorfi. Taká pekná práca, však?
- Ďakujem. - Dovidenia.
- Vyzleč to, lebo mama by sa hnevala. - A je s ním koniec.
- Dopichajú ho na smrť... - Ako ten malý narástol.
- A obalia ho voskom, ako múmiu. - Áno, to máte pravdu.
Autobus meškal. Hneď som hotová.
Choď sa hrať.
Dokonči to, prosím.
- Ahoj, ty! - Idem.
Poviem vám, ten sprievod ku Dňu matiek nie je bohviečo.
- Ani tam nechoďte. - Dobre.
Budete musieť čoskoro zavrieť, však?
Česi, Maďari, Židia, preč s vami!
- Šimon, okamžite prestaň! - Čo je?
Pozor, môj meč!
Taká hlúposť!
- Ďakujem. - Ja vám ďakujem.
Dovidenia.
Útok!
Ester, mrzí ma, že som meškala.
Nevadí.
Netráp sa, to sa nejak vyrieši, neboj!
Keď vyháňali Čechov prosil ma, aby sme tu ostali.
Že deti tu budú v bezpečí.
"Tomuto zapadákovu sa nemecké maniere vyhnú."
Hlupák!
Ako si to predstavoval?
Zajtra už nechoď.
Ani Maďarku tu nestrpia.
Dievčatá, poďme, poďme!
EMA A SMRTIHLAV
- Kúpte lacno a výhodne židovský tovar! - Marika!
- Kúpte! Aká kasňa! - Podľa teba ktorú?
- Toto na podšívku, vydrží. - Kúpte výhodne a lacno.
Lycit! 3 koruny...
Kúpte lacno!
- Táto je pevná. - Pruhované, kárované! Zadrhni sa s tým!
- Dobrá cena! - Dobrá, veľmi dobrá!
Všetko podľa najnovšej francúzskej módy!
...predané za šesť korún! Ďakujem.
- Poďte, poďte, kupujte! - No čo, pani, čo je?!
- Nepáči sa ti tovar?! - Nerobte tu divadlo! Ideme.
- Stolička! - Sa tu nehraj na žandára Jano.
Dve koruny po prvé...
Už aj módu diktuje Berlín!
Tri, ďalej, kto dá viac? Štyri, je to tam, ďakujem!
Daj to dole!
No poď, kamarát.
Drž mi ho!
- Zuby. - Zúbožený pes.
No, neboj sa.
Odviesť pre službu vlasti.
Každý majiteľ psa s výškou nad kolená,
ktorý tak ešte neurobil, sa povinne
dostaví, aj so svojim psom, k veliteľstvu Hlinkovej gardy!
NEĎALEKO BRATISLAVY, SLOVENSKO-MAĎARSKÁ HRANICA
ŠIJEM
ŠATI
- Dobrý deň! - Dobrý deň!
Poď sem!
Bež!
Poď sem!
Dobre. Dobrý pes.
Dobrý pes.
Bruno, choď preč!
Tvoj cap bol u mňa na návšteve.
Zožral mi červenú repu.
- Prepáčte, pán Kramer. - Už ich tu máme.
- Za prítomnosti Hlinkovej gardy... - Na stráž!
každý majiteľ psa s výškou nad kolená,
sa povinne dostaví, aj so svojim psom,
Niktoš.
k veliteľstvu Hlinkovej gardy! Opakujem hlásenie!
V mene otca, syna i ducha svätého, Amen!
Všetko je akési... k ničomu.
Lepšie nežiť.
Chýbaš mi, Lajoško!
Nad Dunajom
vietor veje,
spieva smutnú melódiu
spomienok a minulých časov.
Srdce mi plače,
niečo ma zraňuje,
už nie som šťastná,
už len čakám na jesenné smútky!
Kde je ten farebný sen, kde je nádej,
ktorá ma robila šťastnou v lete a na jar?
Kam sa podela túžba?
Choď, choď.
Poď, poď, poď.
Marika.
Marika?
Napi sa.
Pane Bože!
Aj topánky máš od krvi.
Kde máš mamu? Brata?
Marika!
Si doma?
Počuješ?
Marika! Spíš?
No, pozor Hedvi, Lacko! Nespím.
Kúpila som z toho viac, uši im slávnostné.
Marika priniesla som... Za oblečenie,
aby som ti nezostala nič dlžná.
- Kabát a nohavice...? - Vyzujte sa!
- Poď, Hedvi! - Hedviga, postav sa prosím ťa tam!
Miško, zavri dvere!
Irma Blau tá Židovka za mnou prišla aj so svojím deckom, či jej ho neskryjem.
Vraj pri tých mojich sa jedno ďalšie stratí.
Hedvi, zober ho!
Už tu nie sú? Chvalabohu. Vzali ich preč. Miško, poď sem!
Niekam ich odviezli!
Aspoň konečne zistia, čo je to poctivá robota.
Veru, konečne!
Hedvi, vezmi ho von!
Miško, choďte!
Kristepane, už poďme!
Hotovo!
- Spravím to rýchlo. - Tak ideme.
Si nejaká bledá. Nech ťa Panenka Mária ochraňuje!
Miško, čo robíš?
Prečo ti musím vždy všetko opakovať? Ideme! Domov!
Mama vravela, že tu mám počkať na otca.
Keď budem ticho,
že ma nikto nenájde.
Treba mi cikať.
Drahí vriaci.
Prečo dnes nemáme svätá omša v maďarský jazyk?
Práve hovorí, prečo nebudú maďarské omše.
Po novom budeme
slovensky.
Druhý a štr...
štr... štvrtý nedeľa.
V prvý a tretia nedeľa budeme furt maďarul.
Lebo máme nový hostý Slovenskí.
Ví... vítame u náš slovenský gar...
Gar... Gar... Ga...
Bože môj!
Gardišti.
POĎTE ZA MNOU, VY VŠETCI Ideme v ušetri, aby všetci šali Jézuš...
slovó... Kristuš, slovó...
v lodni... A! Jazýček...
Vy ste len žena, dieťa nemáte.
Darujte nám vaše pozemky a my sa o to postaráme.
Niečo vymyslíme, Marika.
Chápem, že bez práce a peňazí je to ťažké.
Váš nebohý muž mal zlaté ruky.
Ostala tu po ňom len poctivá robota.
Možno aj inú prácu.
Akúkoľvek.
Pán kaplán,
ešte som chcela... viete...
Nebojte sa. Pokračujte.
Susedka vravela... Prišla k nej židovka prosiť,
nech jej malé dieťa ukryje, aby nemuselo do transportu.
Veď v kostole prosíme,
"Panuj Božie milosrdenstvo na zemi i na nebi."
Mala byť predsa milosrdná.
Či nie?
Susedka samozrejme odmietla!
"Nik nemá väčšiu lásku, ako ten,
kto dáva život svoj za priateľov svojich."
Krásne a mocné slová. Však Marika?
"Deportovaní židia sa majú ako v raji."
- Au! - Vydrž!
To musíš mať vyčistené.
Mama nevie hrať volejbal
a ja s bratom nevieme plávať.
Emma liebt die Sonne.
A po česky by to bolo: "Ema má ráda slunce."
A po maďarsky?
"Ema szereti a napot."
A po slovensky?
"Ema má rada slnko."
Máš krásne vlasy, ako Ema.
Čo nepovieš!
Niktoš jeden. Zobrali mi psa.
Také čosi.
Potiahni si.
Ponesie míny k ruským tankom.
Akási nová nemecká taktika.
Chudák Bruno.
Čo je?
- Musím ísť. - Dobre teda.
- Ale ja som chcel... - Ticho!
Pusti ma!
Odvezú ťa!
Čo ťa to draplo, Šimon?!
- Pôjdeš do väzenia! - Nie!
Kto si? Krvavé koleno.
Kde spíš? Na ľudských kostiach.
Čím se prikrývaš? Ľudskou kožou.
- Čo máš pod hlavou? Ľudské vlasy. - Poď dole! Zalepím ti ústa!
- Ticho buď! - Čím sa živíš? Deťmi.
Ty si pre mňa prídeš?
Prvá hodina odbila, lampa ešte svietila.
Dosť už, Šimon!
Druhá hodina odbila, lampa ešte svietila.
Pôjdeš preč!
Pôjdem! Si zlá! Lampa zhasla!
Krvavé koleno je tu!
Nie!
Ticho!
Marika!
Lajoško, čo mám teraz robiť?
Nad Dunajom vietor veje,
spieva smutnú melódiu spomienok a minulých časov...
Poď!
A ticho, lebo pôjdeš!
Ema má ráda slnko.
Tu máš, dobre ti to spraví.
Nie je nič zdravšie.
- Na dvor? Všetci? - Rozdelíme sa.
- Tu býva. - Nechaj to na mňa.
Počkaj...
- Poďme. - Pekný statok!
- Pozri na tú maštaľ! - Sleduj!
- Mária Sándorfi, rodená Otiszová? - To som ja, áno.
V mene Hlinkovej gardy, vykonáme domovú prehliadku.
Dobré ránko, Marika.
Pre prečin paragrafu 24 zákona číslo 9.
Nahlásili vás.
Pekný kúsok!
Za rušenie nočného kľudu. Žijete tu sama?
- Áno, sama. - Viete sa preukázať koncesiou na rozhlas?
Iste. Dakde ju...
- Obzri to vzadu. - Tam?
Hej.
Udeľuje sa na meno Lajoš Sándorfi. To nevypadá platné.
Platím. Pozrite sa.
Hneď!
Tu ide o verejný záujem. A bezpečnosť štátu.
Ták, paninko. Ste čierny poslucháč.
Rádio zabavíme.
- Neviem to otvoriť. - Keby aspoň pálenku mali.
Tu pieseň miloval môj muž.
- Je to spomienka. - Spomienka sa zabavuje tiež.
Jánoš!
Poď sem. Ukážem ti niečo!
- Rádio? - Nejde.
Jánoš!
Hej, pozri. Veliteľ bude mať radosť, čo?
Dobre chlapi, do toho!
Dobré...
To je kozie, nie?
Čím to kŕmite?
Sečku dám, v lete aj uhorku.
Boha, ale tu máte teplo na Dolniakoch.
- Čo tu robíte? - Na stráž!
Kde je váš veliteľ?!
A ja tu len tak po privátoch, na milosť a nemilosť domácich.
- Dušan, dobrá sejačka! - Čo sa...?
Pozor!
No do piči.
- Stojte! - Čo zas?
Rojník, čo tam robíte?
- Na čo máte predpisy! - Ja mám vlastné predpisy.
Drzosť! Odchod!
Takto sa správa vojak?!
Ideme. Ideme!
Prekliata háveď!
Čo sa deje, pán sused?
Potkany.
Strašne sa rozmnožili.
Iba vytopiť.
Teraz sú všade. Ja ich dostanem.
To bola pochúťka! Králik ešte s chlpami.
- Čo robíš?! - Otec kedy príde?
Neviem.
Prečo nepíše? Písať by mohol!
Nebuď smutný.
Dáš si vajíčka?
Už to tu nevydržím. Ako dlho tu musím byť?
Daj mi tie listy. Nič som nespravil.
Chcem ísť domov! Prosím!
Prosím.
Mami...
Marika,
pán Lepke dohliada na Hlinkovu gardu.
- A ich nemecká misia... - ...organizuje onedlho ples.
Preto som vás spomenul, lebo ste vo Francúzsku študovali módu.
Pracovala som v Bratislave, v salóne pre najlepšiu klientelu.
Bola som v Paríži po strihy, aké tu nik nemá.
To je dôležitá vec!
Už vás nechám.
Nechcem rušiť.
Žena chce šaty na ten ples.
Môžete z toho zobrať miery?
Je Češka.
Môžem si tie šaty nechať?
A nech to má berlínsky šmrnc, rozumiete?
Otvorte ľudia! Otvorte!
- Nič sme neurobili! - Von, zradcovia!
- Čo robíte?! - Jánoš, poď sem!
Berte aj deti!
- Všetko cenné sem! - Nič nemáme!
- Nechajte ich! To sú dobrí ľudia! - Daj to sem, ty židák smradľavý!
- Ticho! - Nikto sa ani nepohne!
Pokoj!
Ďalší dom, poďme!
- Stáť! Tu nie. - Poď.
- Preboha! - Otvorte bránu, domová prehliadka!
Otvorte!
- Čo robíš? - Chyť ho!
Stoj!
- Stoj, lebo strelím! - Nie!
- Stoj! - Pre lásku Božiu!
Stoj, počuješ?!
- Máš ho? - Amatér.
Upokojte sa tetka Márta. Prečo ste ich skrývali?
- Dobre to bude, tetka. - Židov do vozidla.
- János! - Jánosko, čo to robíš?
- Židov do vozidla! - Na to ti kašlem!
To je rozkaz!
- Tu velín ja! - Na to ti kašlem!
- János! - Toto ja robiť nebudem!
Povedz mu, János! Je to zlé!
A vy už čušte!
- Mlčte už, tetka Márta! - Je to hriech!
Upokojte sa!
Jánoš, hýb sa! Si nerozumel?!
To musím robiť všetko sám?!
Do vozidla! Hneď!
- Poď, nastúp si! - Jánoško, prosím ťa!
Poď hore!
Kam ich beriete? Svine!
- Nastúp! - Mlčte už, tetka Márta!
Ťahaj, ťahaj!
- Mami! - Neboj sa!
Chcete, aby zobrali aj vás?
Nie!
Týmto im už nepomôžete!
Ďalší dom! Poďme!
Nemám figurínu.
- Kde je ten židák?! - Niekde tu bude, rozdeľme sa.
Ďaleko nezájde. Krista!
- Vzadu nie je. - Pozri kurín.
Tu nič.
Kde je?
- Hej! Vidím ho! - Stoj!
Stoj!
Kristove rany!
Ešte dokončím vlečku.
Ak sa nenahneváte,
dal by som si u vás kávu.
Mal som dnes...
ťažký deň.
Najkrajšie veci po Židoch dostane moja žena. Môžete to prešiť?
Mám iba starý stroj.
Je toho dosť veľa.
Zajtra ráno pošlem pre vás auto.
V podobnom dome som vyrástol. V Sudetoch.
Je to už dávno.
Tam ste spoznali svoju ženu?
Kvôli jej pôvodu mám po kariére.
Cukor! Bože môj!
Všetko vyčistím. Budú ako nové.
Dajte. Vyhodím to.
Krvácate!
Ber ho!
- Ber ho! - Daj ho sem!
- Ako to môžete robiť, vy svine! - Ticho!
Sklapni, baba sprostá!
No, teraz hráš neviniatko.
Pane!
Generál Smrtihlav.
- Nedívaj sa na ňu. - Desiatich schovávali, tu oproti!
- Kde? - Niet divu, že ich našli!
- A my na to doplatíme. - Presne.
- Mne zastrelili dve ovce. - Čo nepovieš!
Jej dom neprehľadali. Prečo asi...
Zohrieva posteľ pre Nemca!
Už nemá smútok, cundra!
Ešte sa vrátim raz, lež s čelom vzpriameným
Tak krásne kvety u Vás ruža má
Šialeným víchrom vtrhnem do vašich vrát
A budem vás milovať, do krvi milovať
ohnivýma očima
Nebude to večer, ani ráno
Zaklopem v pravé poludnie,
bo vtedy slnce žhavšie je
A je rozumné
Ktosi príde cestou nečakaný
K nohám mu ťažký klobúk neba zletí
Bude to svätý
Lebo boh
Alebo niekto tretí
Andrej Žarnov, Hlas krvi.
Choď preč, choď preč!
Padol za Slovákov.
Môžete byť hrdá, madam.
Poďme.
Pozbieraj sa, ženská!
Ako tu tomu nadávate?
"Csibórt"?
"Csibórt".
Nie "csibórt", ale "csipórt".
A už jej pusa rozpráva.
To som rád.
Ja by som si takýto "csipórt" rád obrobil.
Sejačku už mám.
Múdrejší ustúpi, hlúpejší postúpi.
Boha.
To mám na ochranu.
Pomáha to?
Za nájom.
Za to pole.
Viete, že...
ja by som tu nemusel platiť nič.
V spálni nie!
Nechaj ma!
Nepôjde nám to.
To sa ešte uvidí, komu čo nepôjde.
Boha!
Schovaj sa!
Vrátim sa!
Kto má naše Košice? Kto má naše Levice? Kto Šurany, kto Komjatice?
Tieto kraje patria nám, veď nám ich dal Pán Boh sám.
Od Dunaja k Vysokým Tatrám!
Chceme nazad Košice, Košice, Košice, k tomu ešte Levice,
čo nám vzali!
Na hranice pôjdeme, pôjdeme, pôjdeme!
Tam bojovať budeme, s kanónami!
Teba po smrť poslať, nie po mlieko!
Nie je táto pieseň zakázaná?
Cez výročie Arbitráže.
Celý svet je hore nohami.
Dám svini.
Veď môžem ja.
Čo? Čo tak pozeráš? Ešte si nevidela poriadneho slovenského chlapa?
Až teraz pri práci!
Tak sa dobre pozeraj,
lebo na týchto mocných pažiach sa náš národ pozdvihne na vrchol doby!
Nechaj ma!
- Polož ma! - Len, keď pekne poprosíš!
Pusti, lebo ťa doškriabem!
Maďar sa zas v krvi kúpe. Európa, počuješ?
Čo?
Hádam si nemyslíš, že kvôli ženským budem žrať fialky.
No, už sa tu rozťahuje ako doma, niktoš jeden.
Cudzím nikdy dosť dobrí nebudeme, čo?!
Možno keby trocha slušnosti...
Slušnosti... Čo ty vieš o slušnosti?
Nebyť Malej vojny, už by ste nás zmaďarizovali, Maďari!
Tak sa so mnou nezahadzuj!
Čo vlastne chceš? Esesákovi kurvu robiť?
Chcem smútok držať. Smútok. Choď už!
Veď ja som tu jediná elita národa, široko ďaleko.
Boha tam!
Boha!
- Špina jedna! - Nepozeraj sa naňho!
Hlúpy slovenský nácek!
Načo ťa tvoja slovenská mater vôbec porodila!
Vypadni z našej obce!
Šimon.
Kým sa ona vláči s chlapmi,
zadusí mi tá burina celý dom.
Niktoš.
Radšej by ti mal burinu vytrhať.
MIESTNE VELITEĽSTVO HLINKOVEJ GARDY
Cirkev im to prenajala ako sklad.
Tak...
Marika.
Elektrina je iba tu.
V kancelárii. Tu si zapisujú a počítajú skonfiškovaný majetok.
Vyžiadal si vás.
Raz za mesiac.
Zaručil som sa za vás.
Môžete sa na mňa spoľahnúť, pán kaplán.
"Kaplán, nepriateľ národa".
Farár ho tu naschvál drži. A na mňa naša strana tlačí.
Riadne slovenské omše zaistiť!
Keď ho neudám, mňa už z chládku nikto nevytiahne.
Bože na nebi, Marika!
- Otvor! - Nesiem mrkvu.
Vidím, že smútok už nenosíš.
Obliekla som si, čo mi prvé pod ruku prišlo.
Povráva sa, že ti dom padá na hlavu.
Vraj, čo bude mladá vdova s takým hospodárstvom robiť.
Robím, čo sa dá.
Hovorí sa, že to chceš tomu Slovákovi predať, nebodaj len tak dať!
Čo sa hovorí?
Čo je naše je naše!
Ja som dal Lajoškovi, tak ako mne môj otec dal a jemu zas jeho otec!
A teraz to má dostať privandrovalec! Nikdy!
Všetci to vedia, aj tie uhorky na záhrade! Robíš nám hanbu!
Lajoša nám už nikto nevráti.
Navždy bude zahrabaný niekde v Rusku.
A za koho položil svoj život? Za tento ich vymyslený štát?
Za Slovákov? Ktorým teraz smrdí Maďar ešte viac ako Žid!
- Už aj tak nepatríme k Maďarom. - Ty sem nepatríš. Choď preč.
Kam mám ísť?
Nech sa o teba niktoš postará.
Teraz nie.
Nemôžem.
Možno na jar.
Tvoja matka sa v hrobe obracia. Ty špinavá kolaborantka!
Ema má rada slnko.
Srdce mi plače,
niečo ma zraňuje,
už nie som šťastná,
už len čakám na jesenné smútky!
Kde je ten farebný sen, kde je nádej,
ktorá ma robila šťastnou v lete a na jar?
Kam sa podela túžba?
A kam planúca mladosť?
Nikdy sa nevrátia
Prichádza zima,
na horách už padá sneh
Nikde žiadna útecha, len smutný nárek
Niet lásky, niet nikoho,
kto by so mnou sníval,
Obloha sa zatiahla
No poď, neboj.
Ja sa nebojím.
Poď!
Musíš vedieť dýchať, potom všetko pôjde. Aj plávanie.
No, rob po mne.
Nádych... výdych.
Všetko pusť, nič v sebe nedrž.
Poriadny nádych...
No vidíš. A vieš plávať!
Ty si vravel, že v živote nie je nič isté.
Nech sa stane voľa tvoja.
Vieš, ako veľmi som túžila po dieťati.
Poď.
Šimon!
Šimon zlez!
Prehoď si to cez hlavu!
Bežte domov!
Pane Bože!
Panenka skákavá, čo som povedala!
- Vodu! - Prineste vedro!
Janko, treba ísť tam!
Zostaňte tu.
- Pustite ma dnu! - Nie, tu netreba!
- Preboha, pustite ma tam! - Nie!
Marika neblázni!
Toto zvládnem, radšej bežte tam!
Horí kukurica!
Ťahaj! Ťahaj!
Poďte mi pomôcť!
- Ja som si mal vlastnú stodolu podpáliť? - Vypaľoval si potkany! Priznaj sa!
- Videla som ho! Bol to on! - Bol to on!
- Pôjdete s nami, pán Kramer. - Celú dedinu si mohol podpáliť!
Bodaj by vás čerti vzali. Ja som nič nepodpálil.
Ty si to podpálil!
Nevidíš, čo sa tu deje?
- Dosť už, berme ho! - Prekliata udavačka!
Čo bude s dieťaťom?
Je to horšie ako smrť.
Sadni! Bež!
Zostaň. Zostaň.
Bež!
Ku mne. Sadni.
Zostaň.
Teraz bež.
Na stráž!
- Nácvik v boji, sprístupniť dvory! - Poď!
Bude branné cvičenie.
Na stráž! Nácvik v boji, sprístupniť dvory!
Decká! Toto je branné cvičenie.
Podľa akčného plánu a v duchu tradície našich otcov,
vychováme z vás budúcich nositeľov životných záujmov národa
a štátu Slovenského.
Chyť sa! Poďme!
Poď sem.
Poďme.
Ty čo sa smeješ?
Poďme.
- Neudržím sa! - Neudržím sa...
Kapustu treba jesť. Boha tam.
- Zoskočte! - Pusti sa!
No, pusti!
Pozor! Pomôž mi!
Nácvik v boji, sprístupniť dvory!
Bude branné cvičenie.
Nástup!
Poď, poď! Poď sem!
Chlapci, ako sme sa to učili?
Na streche je päť vrabcov, pokope.
- Na stráž! - Na stráž!
Tak.
Odporné.
- Deti, ústup. - Choďte!
Rojník, spustíme nácvik prvej pomoci.
Na stráž! Nácvik v boji, sprístupniť dvory!
Števo, čo robíš?
Pusti ju.
To je rozkaz!
Iného figuranta nemáme, však deti?
Začni!
Ježiši Kriste.
Zistíme či vojak dýcha sám.
Uhni.
Priamy kontakt nemožno nadviazať.
Presvedčte sa či je vojak v bezvedomí.
Nereaguje.
Nasleduje bolestivý podnet.
No prosím.
Vojak pri vedomí. Okamžite do úkrytu!
Števo! Pišta!
Gardista, preveriť úkryt číslo dva! To je rozkaz!
Prepáč.
Rob som mnou čo chceš,
ale jeho nechaj.
Šimike!
Raz, dva, tri, ťahaj ho!
Ťahaj, ťahaj, ťahaj, ťahaj ho!
Poď sem!
- Dobrá práca, chlapci. - Marika, poď sem.
Poď, doboha!
Podpis, madam.
Polovica patrí národu. Tu som národom ja.
Deti, lopta!
Decká, zmiznite odtiaľ!
Okamžite!
Šimon...
Šimon, spíš?
Vediete to tu vy. Vaša strana.
Ja len radím.
My sa radíme s Bohom, nie s vami.
Pane Bože!
Prejdite k veci.
Veliteľa máte v našej veci podporiť
a vy mu v jeho poverení, v jeho boji o naše omše, dokonca bránite!
Maďarsko je mojim spojencom v boji.
Oficiálne to nejde.
Boha.
Kretén.
Vynikni Dušan!
Splň poverenie ako vojak, nie ako pisálek udaní!
I keď...
S tou podporou... Snáď si to fürer inak rozmyslí.
Zo zbabelca vojak nikdy nebude.
- Ja som zbabelec?! - Hej, hej, hej!
- Pusti ma! - Zbláznil si sa?!
- Prestaň, Dušan! - Pusti ma!
Skončil si!
- Skončíš v tábore! - Sviňa nemecká, zabijem ťa!
Zabijem! Ti dám, zbabelca!
Vylez!
Ja sa mu pchať do riti nebudem!
- Dušan! - Boha!
- Pusti ju! - Nahlási nás, prestaň Dušan!
Neser, Boha!
Prídem si vyzdvihnúť šaty.
Na Štedrý večer. Možno až v noci.
To je idiot. Idiot!
Na. Zohrej si nohy.
Dnes je Štedrý večer.
Pane Bože!
Idem po pomoc!
Prídem.
Poď a sadni si.
Poď, Hedviga!
V mene Otca, Syna a Ducha svätého, amen!
Požehnaj nám Pane tieto dary, ktoré budeme z tvojej štedrosti požívať!
Ale na omšu prídeš.
Ako riadna kresťanka.
Na.
Pi. Musíš piť.
Zoberem ťa do domu. Hneď, ako si odnesie šaty.
- Jánoš. - Čo je?
- Kde máš pásku? - Zradil gardu!
- Pustil do gatí. - To by už stačilo.
- Banda jedna! - Maďari za Dunaj!
Maďari za Dunaj!
- A bi, a bi a bi Maďara do hlavy! - Stačí.
A bi, a bi a bi Maďara do hlavy!
Toto Maďari nestrpia.
- Otec, čo sa deje? - Iba provokujú!
- Pred lavice. - Tak to je už priveľa!
Gardisti, zastaviť, stáť!
Jednota národa!
Cítite to hrejivé chvenie,
pri tých posvätných slovách?
Ja áno.
K jednote národa,
drahí bratia i sestry,
vedie jedine a bezpodmienečne
ideálna láska,
- k našej drahej svojeti. - Nerozumieme!
- K našej vlasti. - K našej vlasti.
Poviete si,
"ideálna láska?"
Kto z nás,
takúto lásku v živote spoznal?
Kto z nás pozná ideálnu lásku?
Takúto lásku
- predsa nepoznáme! - Nikto ju nepozná.
Ideálna láska
totiž vylučuje akúkoľvek pochybnosť!
Pochybnosti nás už nesmú ohroziť!
Lebo národ náš sa do budúcnosti len tak zachová,
keď bude jednotný, kresťanský a slovenský!
Ty slovenský klérofašista!
No zhodneme sa všetci v jednom.
Prekážkou našej ideálnej lásky,
- je národ židovský! - Tak je!
A vieme aj, že to Maďari
priviedli Židov k nám, do Dunajskej kotliny.
- Banditi! - Načo ste sem liezli?
Zmiznite odkliať ste prišli!
Kde je náš kaplán? Dal si ho zavrieť, ty potkan!
Kde je? To je náš kostol!
Ticho! Ticho!
Zmiznite, prekliati fašisti!
Držte hubu!
...zbožnú žiadosť.
Kráľa nebeského
Z rodu kráľovského
Vítajme ho vrúcne,
Pána anjelského
Potom sa u Ježiška pomodlíme!
Hraj ďalej!
...je na milosti...
...z plačlivého sveta...
... stála, po pôrode Krista...
Pozrite tam je náš
Syn Boží, Mesiáš.
Maličký.
Preboha, Šimike.
Musíš do tepla. Rýchlo.
Nechaj ma.
Zo mňa už nič nebude.
Poďme.
Na zdravie!
Ideme domov!
Je to on a predsa nie je.
Generál Smrtihlav.
Marika?
Spíš.
Marika.
Už je dobre malý, maličký.
Ďakujem, Jánoš!
Ema má rada slnko.
Marika má rada slnko.
Po povojnovom obnovení Československa
boli Marika a ostatní Maďari vyvlastnení
a deportovaní zo Slovenska na nútené práce do českých Sudet.
V súlade s princípom kolektívnej viny,
boli potrestaní za vojnové spojenectvo Maďarska s nacistickým Nemeckom.