Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
4 JULI 1911
- Hej, grabben. Minns du hur man visslar? - Ja.
Vissla om du ser nån komma.
- Förstår du? - Ja.
Då så.
- Gå runt. - Okej.
Skjut framåt på tre.
- Knuffa på. Redo? - Ja. Kom igen.
GUD VÄLSIGNE AMERIKA
Boy! Kom ut hit!
Brinn i helvetet, Boy Charles!
Kom ut hit!
Vi vet att du är där! Kom ut!
Var är han?
Kolla träden på baksidan!
Bränn ner det!
25 ÅR SENARE
Försök starta, Lymon!
Kom igen. Starta den!
Så där.
- Jag sa ju att det skulle gå. - Visst, du.
- Vet du vad det här är för fält? - Nej.
Det är ett solrosfält.
Okej.
Kom.
Här är det.
- De kanske sover. - Det är lugnt.
Vi går vidare till Jordbruksdepartementet som har gjort en oroande upptäckt
som enligt experter kan ge sämre fruktskördar i många år.
Professor Wilson kallar det Panamasjukan.
I ett tidigare uttalande menade man att den har drabbat bananträd...
Hallå, Doak!
Doaker!
- Berniece! - Vem är det?
Öppna! Det är jag.
Vem?
Det är jag!
- Boy Willie. - Öppna dörren.
Jag höll på att knäppa dig.
- Vad gör du här? - Jag sa ju det, Lymon.
Du minns väl Lymon Jackson hemifrån?
Det här är farbror Doaker. Lymon trodde att du sov.
- Jag trodde du var i Mississippi. - Vi säljer meloner.
Vi har ett helt lastbilsflak där ute.
Var är Berniece?
- Hon sover. - Väck henne, då.
Jag har inte sett min syster på tre år. Berniece!
Var kom lastbilen ifrån?
Den är Lymons. Jag sa att vi borde ta hit ett lass meloner.
Boy Willie vill åka tillbaka, men jag tänker stanna.
- Se hur det är. - Du får bära hem mig.
Klart att bilen pajade när den är så fullastad.
Vad är det för oväsen?
Hej, Berniece. Doaker sa att du sov. Jag sa att du gott kan komma och hälsa.
Kommer du och väsnas klockan fem på morgonen?
Kan du inte hälsa på som en normal människa?
Jag gladde mig åt att se Doaker.
Reser man 300 mil borde väl ens syster gå upp och säga hej.
Men nu kan du gå upp igen.
Det här är Lymon Jackson hemifrån.
Hur är läget, Berniece?
Du ser ut precis som jag trodde.
Varför måste ni föra sånt oväsen?
- Ni väcker ju grannarna. - Vi ska ha fest.
Var är flaskan, Doaker? Lymon och jag firar.
Yellow Dogs vålnader tog Sutter.
- Vad säger du? - Fråga Lymon.
De hittade Sutter drunknad i sin egen brunn.
- När hände det? - För tre veckor sen.
Vi var i Stoner när vi hörde talas om det.
Vi skrattade. Det var lustigt.
En gubbe på 150 kilo som faller ner i sin egen brunn.
Yellow Dogs vålnader ska ha knuffat honom.
Vilket nonsens. Det var nån där nere som gjorde det.
Vi har ett lass vattenmeloner.
- Var kom bilen ifrån? - Den är Lymons. Var är flaskan?
Nog har du gömt undan en flarra i ditt rum.
Lymon köpte bilen för att ha nånstans att sova.
Sheriffen och Stovall letar efter honom.
Han sover i bilen och undviker dem båda.
- "Vi hälsar på min syster", sa jag. - När ska ni åka tillbaka, då?
Lymon ska stanna. Jag åker när vi har sålt melonerna.
Ja, det är bäst att du gör det snart.
Jag vill inte ha nåt oväsen här. Tur att inte Maretha vaknade.
Är det pianot?
Ja.
Titta, Lymon.
Ser du alla sniderier? Det var dem jag berättade om.
Ser du de fina sniderierna och hur blankt det är?
- Ett sånt piano ser man sällan. - Ja, det är fint.
Jag sa ju det. Det får man ett bra pris för.
Det var det enda Boy Willie pratade om på resan hit.
Jag tröttnade på allt snack om pianot.
Du, Doaker. Sutters bror ska sälja marken. Han vill sälja den till mig.
Det är därför jag är här.
Jag har en del själv. Säljer jag melonerna har jag mer.
Får jag Berniece att sälja pianot har jag det sista.
- Hon säljer det aldrig. - Jag ska tala med henne.
Hon ger sig när hon hör att jag kan få Sutters mark.
Det kan du glömma. Berniece säljer aldrig pianot.
Jag ska prata med henne.
- Hur mycket mark har Sutter kvar? - Runt 50 hektar. Det är bra mark.
Han sålde den bit för bit, men behöll den bästa delen.
Nu ska den också säljas.
Hans bror kom från Chicago för begravningen.
Han har nåt företag med läskautomater.
Han vill gärna sälja marken. Han vill inte ha den.
Han sa att våra familjer känt varann länge och varit goda vänner,
så han ville sälja den till mig. Ge mig två veckor, sa jag.
Han lovade att vänta. Därför är jag här nu.
Om jag säljer melonerna och får Berniece att sälja pianot
och lägger ihop det med det har jag sparat,
går jag in där, lyfter på hatten,
lägger pengarna på bordet,
tar lagfarten och går ut.
Och då får jag behålla bomullen.
Jag kan anlita några arbetare.
Rensa bomullen, få mina frön och så ses vi igen nästa år.
Jag kanske planterar lite tobak. Eller havre.
Det blir svårt att övertala Berniece att sälja pianot.
Minns ni Avery Brown därnerifrån?
Han är här nu.
Han vill få Berniece att gifta sig med honom.
Han har varit här i två år. Kallar sig predikant nu.
Jag vet vem Avery är.
Han jobbade hos Willshaw. Lymon vet vem han är.
Han vill gifta sig med Berniece.
Hon har sagt nej, men han ger sig inte. Han tjatar och tjatar.
Han tror att alla vita män är höjdare, men det finns de som har mindre än han.
Han ska komma hit idag.
Berniece ska följa med till banken. Han ska öppna en kyrka.
Så jag vet att Berniece inte tänker sälja pianot.
Avery har redan försökt få henne att sälja det.
Skickade till och med hit nån.
Vem då?
Nån vit snubbe som går hem till svarta och köper musikinstrument.
Han köper allt möjligt.
Trummor, gitarrer, munspel, pianon...
Avery skickade hit honom. Han blev alldeles uppspelt.
Erbjöd henne ett bra pris.
Hon sa nej och gav Avery bannor för det.
Doaker!
- Doaker! - Berniece?
Berniece? Såja!
- Vad händer? - Ingen fara. Såja.
Kom och sätt dig.
Kom. Vad är det?
- Sutter... - Vad står på?
Sutter står där uppe.
- Boy Willie? - Det är ingen här.
Boy Willie!
Doaker. Vad har det tagit åt henne?
- Var är det? - Hon såg Sutters vålnad.
- Va? Inte har hon sett nån vålnad. - Han stod där!
Det är inbillning. Det är ingen där.
- Se efter själv. - Jag tror dig.
Men Berniece såg Sutters vålnad där uppe.
- Det är inget hon hittar på. - Det var bara en dröm.
Hämta ett glas vatten till henne.
Det behövs inte. Hon såg i syne. Det är ingen förutom Maretha där uppe.
- Låt Berniece berätta. - Visst.
- Seså, Berniece. - Jag...
Jag skulle komma ner hit, men då stod Sutter där.
- Hur såg han ut? - Som Sutter alltid har sett ut.
Han hittade inte ens från Big Sandy till Little Sandy.
Han skulle aldrig hitta till Pittsburgh.
Låt Berniece berätta.
Han bara stod där med en blå kostym på sig.
Han lämnade aldrig Marlin County. Skulle han komma hit nu när han är död?
Fortsätt du.
Om Berniece faktiskt hade sett honom hade hon sprungit än.
Fortsätt. Strunta i honom.
Bar han hatt?
Bara den blå kostymen.
Han såg på mig och ropade på Boy Willie.
Varför det?
- Du knuffade ner honom i brunnen. - Vad är det för dumheter?
Skulle jag gå och gömma mig i gräset bland alla hundar som han har?
Skulle jag gömma mig där och vänta tills han tittar ner i brunnen,
för att sen knuffa ner honom?
- En stor karl på 150 kilo. - Varför ropade han på dig, då?
Han böjde sig ner över brunnen. Vem som helst kan ha knuffat honom.
Var var du och Doaker när Sutter föll ner i brunnen?
Jag och Lymon var i Stoner County.
Yellow Dogs vålnader tog Sutter. Så var det.
Du kan prata om dem hur mycket du vill. Jag vet bättre.
Alla säger att det var vålnaderna som knuffade honom.
Det är han. Titta.
De hittade honom i brunnen och alla säger
att det måste ha varit Yellow Dogs vålnader igen.
Som om han skulle leta efter mig.
Vilka fantasier.
Vem vet vad hon hittar på härnäst?
Jag vill att du och Lymon går härifrån.
Gå nån annanstans. Du för alltid med dig problem.
Utan dig skulle Crawley vara i livet.
Vad sa du nu?
Jag hade inget med hans död att göra. Han var vuxen och gjorde som han ville.
Gå bara! Låt Sutter leta efter dig nån annanstans.
Jag ska gå.
Men först ska vi sälja vattenmelonerna.
Jag kom ju precis.
Inte letar Sutter efter mig.
Det var snarare pianot han letade efter.
Han var tvungen att dö för att hitta det.
Du borde göra dig av med det.
Då slipper du Sutters vålnad sen.
Jag vill inte ha det här stöket hemma.
Inte är det här rimligt, Doaker. Jag sa ju det, Lymon.
Berniece hittar på nåt så fort hon får syn på mig.
Nu hittar hon på en historia om Sutter för att tvinga mig härifrån.
Jag går ingenstans förrän melonerna är sålda.
Gå ut och sälj dem, då.
Sälj dem och åk tillbaka.
Vi vill låta folk vakna.
Om vi går ut för tidigt och väcker folk, så blir de sura.
Då vill de inte köpa nåt.
Ni behöver inte vänta länge. Solen har kommit ifatt er.
Folk går upp så här dags.
Följ med mig upp, Doaker.
Jag ska få upp Maretha och göra mig i ordning.
Boy Willie,
ge dig ut och sälj dina meloner.
Sen kan ni bege er härifrån.
Hälsa Sutter att jag väntar här nere om du ser honom.
Tänk om hon ser honom igen.
Hon såg i syne. Det finns ingen ande där.
Du är för snabb för mig.
Hej, gumman.
Ge mig en kram.
Ge morbror Boy Willie en kram. Var inte blyg.
Se på henne. Visst har hon blivit stor?
Ja, hon börjar bli lång.
- Hur mår du? - Bra.
Du kommer väl ihåg mig? Jag är din morbror Boy Willie söderifrån.
Trivs du här uppe i norr?
Det är min vän Lymon. Vi ska sälja vattenmeloner.
Hej på dig. Du är väldigt lik din mamma.
Jag minns när du hade blöjor.
När ska du komma söderut och hälsa på? Jag ska köpa mig en gård.
En stor och fin gård. Om du kommer dit får du rida på en åsna.
- Jag kan lära dig att döda en höna också. - Jag har sett mamma göra det.
Det är inte svårt. Man tar tag om halsen...
Och vrider om!
Ta ett rejält grepp, vrid nacken av den och kasta den i grytan.
Då äter man gott sen.
Farbror Doaker sa att du spelar på det där pianot.
Kom och spela nåt för mig.
Gör det.
Så där, ja.
Du får en slant för det.
Visa vad du kan. Var inte blyg.
Tänk på slanten.
Bra.
Ingen brådska.
- Var det allt? - Ja.
Jag ska visa dig nåt.
Vänta. Det blev fel.
Ser du?
Ser du hur jag gör?
Det kallas en boogie-woogie.
Det kan man dansa till.
Så bra låter det. Det kommer du långt på.
Man kan dansa vilken dans som helst. Ser du hur jag gör?
Busenkelt.
- Prova du. - Jag måste se noterna.
Inte då. Gör så här bara.
Maretha!
Kom och gör dig i ordning, så att du inte blir sen!
Jag måste gå.
Har din mamma berättat om pianot och om de här bilderna?
Hon sa bara att det alltid sett ut så.
Hörde du det, Doaker? Du som bor här.
Jag har inget med det att göra. Jag lägger mig inte i hennes uppfostran.
Be din mamma berätta om pianot.
Känner du det?
Det är din familj. Ditt blod.
Fråga henne hur bilderna hamnade där.
- Om hon inte berättar, gör jag det. - Maretha!
Jag måste gå nu.
Hörru.
Så ska det se ut.
- Charlie! - Hej, pastorn.
God morgon.
- God morgon, miss Rita. - Ja.
- Jag kommer tillbaka. - Gör det.
- Vi ses på söndag. Ja. - Det gör vi.
Miss Mabel!
- Avery. Kom in. - Hej, Doaker.
- Berniece är där uppe. - Okej.
Boy Willie. Vad gör du här?
Se på honom.
Titta bara. Han blev mållös. Det här räknade han inte med.
Är det Lymon Jackson?
Ja, du känner ju Lymon.
Berniece är snart klar.
Du är visst predikant nu. Är det meningen att vi ska kalla dig pastor?
Jag minns dig som Avery. När blev du predikant?
Avery ville bli predikant för att slippa jobba.
Jag minns att du planterade bomull. Inte tänkte du på att predika.
Det måste vara er bil. Jag såg vattenmelonerna.
Jag undrade vad bilen gjorde här.
Vi ska sälja dem. Det är Lymons bil.
- Berniece sa att ni ska gå till banken. - Ja, jag fick en halv dag ledigt.
Jag ska prata med banken om ett lån för att starta min kyrka.
Lymon sa att predikanter inte jobbar. Var jobbar du?
Avery har ett bra jobb i en av skyskraporna i centrum.
Ja, jag sköter hissen i Gulf Building.
Jag får pension och allt.
Och en kalkon till thanksgiving.
Hur många meloner vill du köpa?
Jag trodde du skulle ge mig en.
Jag kan ge dig en.
Ta två. Du får två för en dollar.
Jag kan bara äta en.
Hur mycket kostar de?
Du vet att du får en av mig.
Ta hur många du vill, bara vi får några kvar att sälja.
Det räcker med en.
Doaker sa att du hade låtit nån vit man titta på pianot där.
Han går runt hos svarta och köper musikinstrument.
Ja, men Berniece vill inte sälja pianot.
Det kan jag förstå nu när jag vet mer om det.
Vad heter mannen?
Det har jag glömt. Det var ett tag sen.
Berniece fick ett kort med hans nummer, men hon kastade bort det.
Maretha, spring och hämta min plånbok.
Och torka bort hårfettet från pannan. Skynda på.
Hur är det, Avery?
Du har klätt upp dig. Vad stiligt.
Doaker, jag stannar till på Logan Street. Behöver du nåt?
Ja, köp några fläsklägg om du ändå ska dit.
Ta rökta om de har. Annars kan du ta råa.
Ska vi ta spårvagnen?
Avery och jag släpper av dig vid hemgården.
Uppför dig där. Bekräfta inte folks fördomar.
- Kom. - Boy Willie.
Ge dig ut med Lymon och sälj era vattenmeloner.
Vi ses, Boy Willie.
Du, Berniece.
Vad hette den där mannen som Avery sa ville köpa pianot?
Jag visste det.
Jag visste direkt att du hade nåt i kikaren.
Sutters bror har lovat sälja marken till mig.
Han väntar på mig.
Jag fick två veckor på mig. Jag har en del.
Vattenmelonerna ger mig lite till.
- Vi kan sälja pianot. - Jag tänker inte sälja det.
Om det var därför du kom, kan du glömma det.
Vi ses sen, Doaker.
Boy Willie snackar bara. Bry dig inte om honom.
Om han kom hit för att sälja pianot, så kom han hit i onödan.
Jaha, Lymon. Ska vi ta och sälja melonerna?
Kom nu. Skynda på.
Hej, Al.
Lymon.
Fan...
Den tar inte!
Vi ses!
Hörru!
Hörru! Nu tar den!
Yellow Dogs vålnader dödade alltså Sutter.
Och Berniece säger att hon såg hans vålnad.
Kom, bror.
Om jag får syn på Sutters ande drar jag härifrån snabbt som attan.
Wining Boy.
Var kommer du ifrån? Du vill ha ett glas till, va?
Vet du att Cleotha har dött?
Ja, jag hörde det när jag var där nere. Vad tråkigt att höra.
En vän skrev och berättade. Jag visste inte att hon var sjuk.
De hade spikat igen kistan när jag hörde om det.
Cleotha var alltid så trevlig.
Ja, hon var nåt extra. Jag tackade Herren.
Jag satt ofta uppe och funderade på livet. Jag sa: "Jag har åtminstone Cleotha."
När det inte såg ut att finnas nåt annat tackade jag Gud.
"Jag har åtminstone det."
Var jag än hamnar i livet
har jag åtminstone känt en bra kvinna.
Det brukade hjälpa mig igenom natten.
Din tokstolle.
Det var som fan.
Titta! Vi pratade precis om dig.
Doaker sa att du åkte med massor av pengar. Är du pank igen?
Vad pratar du om? Jag har hela fickan full.
Du blev sur och gick när Berniece bad dig om tre dollar.
Jag gick för att hon ska bestämma över en.
Det handlade inte om pengarna.
- Var har du hållit hus? - Jag har varit i Kansas City.
- Minns du Lymon Jackson? - Ja, jag kände hans pappa.
Var fick du en hel säck med pengar ifrån?
- Du kan väl dela med dig. - Jag tänkte be dig om fem dollar.
Hörde du om Sutter?
Yellow Dogs vålnader tog honom för tre veckor sen.
Berniece såg till och med hans vålnad där uppe.
Sutter! Wining Boy är här. Kom och ta ett glas.
Hur många har Yellow Dogs vålnader tagit nu?
Det måste vara nio eller tio. Kanske elva eller tolv.
Berniece trodde inte på det.
Det behöver hon inte göra heller.
Fråga de vita i Sunflower County om de tror på det.
Fråga Sutter om han tror på det.
Det kvittar vad Berniece tror.
Berniece tror inte på nånting. Hon inbillar sig bara.
Var inte sån nu.
Ge mig ett glas. Wining Boy har ju fått ett.
Vad gör du i Kansas? Vad händer där nere?
Det ska finnas snygga kvinnor där.
- Jag skulle vilja åka och se efter. - Ja, kvinnorna där är nåt extra.
Ni kommer att dricka upp all min whisky.
- Lämna en dollar på bordet sen. - Vilket gästfrihet.
Måste man betala för sig också?
Doaker sa att du och Lymon satt inne på Parchman Farm.
Mina gamla jaktmarker.
Vi körde virke åt Jim Miller. Vi behöll lite och sålde själva.
Det var då Crawley dödades.
De låg i bakhåll.
Boy Willie och jag kom undan, men sheriffen tog oss.
Påstod att vi stulit ved.
De sköt mig i magen.
De letar fortfarande efter honom. Han åkte in för att han inte jobbade.
Hundra dollar i böter.
Mr Stovall betalade dem,
och domaren sa att jag måste arbeta av dem.
Så fort Stovall vände ryggen till drog Lymon sin kos.
Jag tänker inte följa med Boy Willie tillbaka.
Det är ingen som tvingar dig. Du gör som du vill.
Jag följer med dig. Jag är ändå på väg dit.
Ska du också ta tåget?
De behandlar en bättre här uppe.
Det oroar mig inte. De behandlar en som man låter sig behandlas.
Av mig får de igen med samma mynt. Det är ingen skillnad mellan mig och vita.
Det är därför du kommer att hamna på Parchman Farm igen.
Inte en chans. Du lär åka in före mig.
Man får slita hund där.
Rensa ogräs, hacka och hugga ner träd. Jag gillade det inte.
Inte behöver man gilla jobbet på Parchman.
Den enda som behöver gilla det är vattenbäraren.
Om han inte gillar det får han ställa ner hinken.
Det sa de till Lymon.
Lymon fick bära vatten, och alla blev arga för att han var lat.
Det var tungt.
Och Lymon sjöng. Ni vet...
Åh, Herre, Berta
Åh, Herre, min jänta
Åh, Herre, Berta
Åh, Herre, min jänta
Gift dig du Du behöver inte vänta
Jag kanske inte vill ha dig När jag blir fri
Kom igen, Doaker. Den här kan du.
Åh, Herre, min jänta
Åh, Herre, Berta
Åh, Herre, min jänta
Lyft upp dem högt Och låt dem falla
Vad gör det för skillnad Att solen går ner
Berta är i Meridian Och lever ett stilla liv
Och jag är kvar på Parchman Måste jobba eller ge mig av
Åh, Alberta
Åh, Herre, min jänta
Åh, Herre, Berta
Åh, Herre, min jänta
När du sen äktar Nån vid järnvägen
Söndag varje dag Med en dollar i handen
Åh, Herre, Berta
Åh, Herre, min jänta
Åh, Herre, Berta
Åh, Herre, min jänta
Nåväl
Doaker gillar den.
Den där biten om järnvägen.
Doaker låter som Tangle Eye. Han kan inte improvisera.
De pratar fortfarande om dig på Parchman.
De frågade om jag var din brorson.
"Ja", sa jag.
"Vi är släkt."
Sen var alla snälla mot mig. "Det är min farbror."
Jag vill aldrig se nån av dem igen.
Samma här.
Wining Boy.
Spela lite piano. Du kan ju det.
Spela lite. Lymon vill höra.
Jag har slutat.
Att göra mig av med pianot är det bästa jag har gjort.
Pianot blev så stort och jag släpade det på ryggen.
Det önskar jag ingen.
Man kan tro att det bara är kul att vara stjärna,
men jäklar, vad långsam man blir av att släpa på ett piano.
Som att gå i sirap.
Världen gled förbi mig medan jag släpade på pianot.
Det är kul de första tre eller fyra åren.
Man får varken nog av whisky eller av kvinnor.
Och man tröttnar aldrig på att spela.
Men det varar inte för evigt.
En dag tittar man upp, och så hatar man whiskyn,
kvinnorna och pianot.
Men det är allt man har.
Man kan inget annat.
Man kan bara spela piano.
Vem är man då?
Är jag mig själv eller pianisten?
Ibland känns det som om jag måste skjuta pianisten,
för han ställer bara till det för mig.
Vad gör du när dina problem blir som mina?
Om jag kunde spela...
...skulle jag spela.
Det är ett fint piano.
Jag skulle sälja det om det var mitt, om jag inte kunde spela som Wining Boy.
Det skulle nog ge en del.
Här ska ni få höra.
Lymon vet inte det här,
men Wining Boy och jag vet varför Berniece vägrar sälja pianot.
Hon behöver inte sälja det. Jag kan göra det.
Jag har lika stor rätt till det som hon.
Nu pratar jag med honom.
Låt mig göra det.
För att förstå varför vi säger det, för att förstå pianot,
måste man backa till slaveritiden.
Vår familj ägdes av en man som hette Robert Sutter.
Det är Sutters farfar. Okej.
Pianot ägdes av en man som hette Joel Nolander,
en av Nolander-bröderna från Georgia.
Det var Sutters bröllopsdag. och han ville ge sin fru...
Hon hette miss Ophelia.
Han ville ge henne en present.
Men han hade inga pengar.
Men han hade några slavar.
Så han frågade mr Nolander
om han kunde få byta några slavar mot pianot.
Han sa att han skulle få en och en halv slav för det.
Det var så han sa det.
Han lovade honom en vuxen och ett barn.
Mr Nolander gick med på det, men ville välja slavarna själv.
Sutter radade upp sina slavar...
...och mr Nolander synade dem.
Och av dem alla valde han min farmor.
Hon hette också Berniece.
- Följ med mig. Ta med pojken. - Nej!
- Följ med mig! - Nej!
Och han valde min pappa, som inte var mer än nio år.
Affären gjordes och miss Ophelia blev så glad över pianot.
Att spela på pianot var det enda hon gjorde.
Hon gick upp på morgonen, klädde på sig och satte sig för att spela.
Okej. Tiden gick.
Miss Ophelia började sakna min farmor och hennes matlagning, städning och prat,
och hon saknade att ha pappa som springpojke.
Hon frågade om de kunde byta tillbaka, så hon fick tillbaka slavarna.
Mr Nolander sa nej. En affär var en affär.
Han och Sutter rök ihop ordentligt.
Miss Ophelia blev sjuk och sängliggande.
Då kallade Sutter vår farfar till huset.
Vår farfar hette Boy Willie.
Boy Willie fick sitt namn efter honom.
Men han kallades Willie Boy.
Han var träarbetare då.
Han kunde tillverka vad som helst av trä.
De vita fick honom att bygga allt möjligt åt dem.
De betalade mr Sutter bra för det.
För allt min farfar tillverkade ägde mr Sutter,
eftersom han ägde honom.
Så när mr Nolander erbjöd sig att köpa honom för att ena familjen,
sa Sutter nej. Han sa att mr Nolander inte hade nog med pengar för det.
- Minns jag rätt, Wining Boy? - Jadå.
Sutter kallade farfar till huset
och sa åt honom att snida en bild på farmor och pappa
i miss Ophelias piano, och då gjorde han det här.
Ser du?
Det är min farmor Berniece.
Hon såg ut precis så där.
Och så snidade han en bild på pappa som barn, så som han mindes honom.
Han snidade dem ur minnet.
Men han slutade inte där.
Han fortsatte med allt det här.
Han snidade en bild av sin mamma Esther och sin pappa Boy Charles.
Och det här på sidan är när han gifte sig med farmor Berniece.
Det kallades att hoppa över kvasten.
Han tog med allt möjligt som hade hänt vår släkt.
Och när Sutter såg pianot med alla dess sniderier,
blev han rasande.
Han hade inte bett om allt det här, men det fanns inget att göra.
Men när miss Ophelia såg det blev hon uppspelt.
Hon fick ju både ett piano och ett gäng slavar.
Hon började spela igen och spelade ända tills dagen hon dog.
Vår bror Boy Charles,
alltså pappan till Berniece och Boy Willie,
var den äldsta av oss tre pojkar.
Han hade varit 57 nu om han hade levt.
Han dog 1911 när han var 31 år gammal.
Boy Charles pratade jämt om det där pianot.
Han kunde aldrig släppa det.
Det kunde gå ett par månader, men sen pratade han om det igen.
Han pratade om att ta det från Sutters hus.
Att det var vår släkts historia,
och så länge Sutter ägde det, ägde han oss också.
Vi var fortfarande slavar.
Vi försökte få honom på andra tankar, men det gick inte.
Han hann knappt tystna innan han började igen.
Vi insåg att han inte skulle ge sig,
så den fjärde juli 1911,
när Sutter var på picknicken som countyt ordnar varje år...
...följde Wining Boy och jag med honom
och bar ut pianot från Sutters hus.
Boy Willie kan inte ha varit mer än sex år då.
Hans pappa bestämde sig för att stanna tills Sutter kom tillbaka.
Försöka verka som vanligt.
Jag vet inte vad som hände när Sutter såg att pianot var borta,
men nån var hos Boy Charles och tände eld på hans hus.
Han var inte där. Han måste ha sett dem.
För han hoppade på Yellow Dog-tåget kl. 03.57.
Inte visste han att de skulle stoppa tåget.
De stoppade tåget
och hittade Boy Charles och tre luffare i en av godsvagnarna.
De blev galna när de inte hittade pianot, och tände eld på vagnen.
Alla dog.
Ingen vet vem det var.
Vissa sa att det var Sutter för det var hans piano.
Vissa sa att det var sheriff Carter.
Vissa sa att det var Ed Saunders eller Robert Smith, men ingen vet säkert.
Ungefär två månader efter det föll Ed Saunders ner i sin brunn.
Han bara föll, helt utan anledning.
Folk sa att det var de döda männens vålnader som knuffade honom.
De började kalla dem Yellow Dogs vålnader.
Det var så det började.
Därför säger jag och Wining Boy
att Berniece aldrig säljer pianot.
Hennes pappa dog för det.
Det hör till det förflutna.
Om min pappa hade vetat att han hade kunnat byta pianot
mot en egen bit mark
skulle det inte vara här nu.
Han lade hela sitt liv på att bruka nån annans mark.
Jag vägrar göra det.
Han kunde inte göra mer. Han hade inget att bygga på.
Hans pappa hade inget att ge honom.
Det enda min pappa hade att ge mig
var det där pianot, och han dog när han gav mig det.
Jag måste försöka göra nåt med det.
Om Berniece inte kan förstå det, så tänker jag sälja min halva.
Ni vet att jag har rätt.
Ingen har sagt nåt om att det är rätt eller fel.
Jag berättar bara om pianot.
Jag berättar bara varför vi vet att Berniece inte tänker sälja det.
Jag förstår att ni säger det.
Jag sa till Boy Willie att han borde stanna här med mig.
Stanna du.
Jag åker tillbaka.
Det är det jag ska göra.
Varför ska jag lära mig att göra nåt jag inte kan
när jag redan kan odla?
Stanna du.
Bana din egen väg, om det är det du vill.
Jag ska leva mitt liv som jag vill leva det.
Vet du vad det här är?
Nej.
- Vad tror du att det är? - Jord.
Nej, grabben.
Det är inte jord.
Det här är mark.
- Vet du vad skillnaden är? - Nej.
Du förstår, jord...
Jord kan blåsa iväg med vinden.
Men marken...
Marken är för alltid.
Känn på den. Mosa den.
Känner du?
Det känns bra, va?
En av varelserna gick mot mig, sakta men säkert.
Mina vänner lade benen på ryggen.
Gå upp på övervåningen.
- ...i ett högt träd. - Är det...
Jisses! Inte är det väl Wining Boy som sitter där?
Hej, Berniece.
Det här var planerat.
Du och Boy Willie hade planerat det här.
Jag visste inte att han skulle vara här.
Jag är på väg hem, men ville titta in hos er först.
Jag sa att vi trodde att vi aldrig skulle se honom igen.
Kom och ge mig en kram.
Boy Willie, var är lastbilen? Ni skulle ju sälja meloner.
De är sålda. Vi sålde bilen också.
Jag vill inte snoka. Åk tillbaka hem med dig.
Jag retas bara med dig. Tål du inte det?
När kom du, Wining Boy?
Nyss. Jag tog tåget från Kansas City.
Låt mig byta om, så lagar jag nåt att äta sen.
Det låter bra.
Kom. Du måste byta om innan du smutsar ner dig.
Visst börjar Maretha bli stor, Doaker?
Och hon är hur söt som helst. Tänk att Crawley hade det i sig.
Lymon, ställ dig på andra sidan. Jag vill kolla en sak.
- Vad sysslar du med? - Jag vill se hur tungt det är.
Kom, Lymon.
Låt pianot vara. Du får inte sälja det.
Så snart melonerna är borta.
- Det kan du glömma. - Det är pappas piano.
Ja, men Doaker och jag hjälpte honom ta det.
Han dog ensam.
Var var Doaker och du då?
Sluta snacka om pianot.
Det är mitt och Bernieces. Eller hur, Doaker?
Visst, du har rätt.
Vi kollar om vi kan lyfta det. Ta ett stadigt tag och lyft på din sida.
- Är du med? - Ja.
Lyft.
Vad tror du?
Det är tungt, men det går nog. Det blir inte lätt.
Så tungt kändes det inte.
Okej. Vi ställer tillbaka det.
Boy Willie,
om du inte ger dig
kommer du snart att lämna jordelivet.
Ställ tillbaka pianot.
Jag försöker skaffa mark.
- Wining Boy, vill du ha en fläskkotlett? - Det låter bra.
Så här ser jag på det.
Boy Charles tog med sig pianot. Nu ska jag bygga vidare på det de lämnade.
Pianot gör ingen nytta när det bara står där.
Det är som att låta melonerna ruttna där ute. Det vore dumt.
Om du sa: "Boy Willie, jag använder pianot.
Jag ger lektioner. Det betalar min hyra."
Det vore en annan sak.
Då skulle jag säga: "Berniece använder det.
Hon bygger på det. Då får hon göra det. Jag får hitta ett annat sätt."
Men Doaker sa att du aldrig rör pianot,
så varför sätter du dig på tvären?
Du ser bara det sentimentala värdet.
Det är bra.
Visst. Jag lyfter på hatten varje gång nån nämner pappa.
Men jag tänker inte låta det göra mig dum.
Du kan sitta och titta på pianot i 100 år. Det är ändå bara ett piano.
Jag vill köpa Sutters mark med pianot.
Då får jag betalt för skörden och kan skaffa utsäde.
Med mark och utsäde har jag så jag klarar mig och lite därtill.
Pappa hade förstått det.
Det är synd att du inte gör det,
men därför ska jag ta med mig pianot och sälja det.
Se på det.
Mamma Ola polerade det med sina tårar i 17 år.
I 17 år polerade hon pianot tills händerna blödde.
Hon gned in sitt blod i det, bland blodet som redan fanns där.
Varje dag som Gud blåste liv i hennes kropp
fortsatte hon gnugga, polera och be för det.
"Spela nåt för mig, Berniece."
"Spela nåt för mig, Berniece." Varje dag.
"Jag har polerat det. Spela nåt för mig."
Du pratar alltid om pappa.
Du tänker aldrig på vad hans dårskap kostade mamma.
Sjutton år av kalla nätter i en tom säng. För vad?
För ett piano? För ett stycke trä?
För att hämnas på nån?
Jag ser på er, och ni är alla likadana.
Du, Boy Charles, Wining Boy, Doaker, Crawley... Ni är alla likadana.
Alla stölder och allt dödande. Vad leder det nånsin till?
Mer dödande och fler stölder! Det är allt.
Folk blir uppbrända och skjutna.
Folk faller ner i sina brunnar. Det tar aldrig slut!
Seså, Berniece. Det är ingen mening att bli upprörd.
Visst har jag stulit en del här och där,
men jag har aldrig dödat nån.
Jag kan inte tala för nån annan, men jag har aldrig dödat nån.
Du dödade Crawley, även om du inte tryckte av skottet.
Nu är du bara okunnig.
Vilken dum sak att säga. Du visar hur lite du vet.
Han borde spöas upp. Det var hans fel att vi blev beskjutna.
- Han visste inget om veden. - Vi berättade allt.
Fråga Lymon. Han visste allt. Han visste att vi lade undan en del.
Vi var ju ute på natten. Klart att Crawley visste.
De försökte köra bort oss och Crawley mopsade sig.
Vi såg sheriffen och överlämnade oss. Det var inte värt att dö för.
- Crawley visste inte att ni stal ved. - Vi stal inte.
Vi hämtade ved åt Jim Miller och behöll lite själva.
Vi lämnade vår del vid floden tills vi hade nog för ett lass.
De såg oss, så vi ville hämta veden före dem.
Crawley skulle hjälpa oss lasta och få en andel.
Han hade det tufft, så vi ville hjälpa honom.
Vi berättade om veden.
Vi sa att andra försökte hinna före.
Han sa: "Vänta. Jag hämtar min revolver."
Det var problemet.
Crawley dog för att han var beväpnad.
Vi hade lastat på hälften när de dök upp.
Sheriffen var med. Vi försökte smita.
Vi stack in bakom den där kröken, men de var där också.
Boy Willie sa: "Vi ger upp", men Crawley började skjuta.
Då sköt de tillbaka.
Berniece.
Crawley hade varit i livet om du inte hade kommit och hämtat honom.
Jag hade inget med hans död att göra. Han hade sig själv att skylla.
Crawley är död och begraven, medan du går omkring här uppe.
Så är det.
Han skulle lasta ved med dig, och kom aldrig tillbaka.
Som sagt: Jag hade inget med hans död att göra.
Han är ju inte här!
Han är inte här.
- Jag är inte ansvarig för... - Han är inte här.
- Doaker, ta ut henne härifrån. - Han är inte här!
Såja. Lugn.
Maretha vågar inte sova där uppe nu.
Berniece vet inte om det, men jag har också sett Sutter.
- Vad säger du? - Ja.
För tre veckor sen.
Jag hade nyss återvänt där nerifrån.
Sutter kan inte ha varit död mer än tre dagar.
Han satt vid pianot.
Jag skulle iväg och jobba, och där satt han.
Sa han nåt? Letade han efter Boy Willie?
Han sa ingenting. Han bara satt där.
Men jag tror inte att Boy Willie dödade honom.
Sutter är här på grund av pianot.
Berniece måste sälja det. Det ställer bara till problem.
Jag håller med Berniece. Boy Charles tog det inte för att ge tillbaka det.
Han tog det för att han hade rätt till det.
Om Sutter inte kan förstå det, så är det så.
Sutter är död och begraven. Det kvittar var hans vålnad är.
Han kan spela hur mycket piano han vill.
Men han kan ju försöka bära ut pianot härifrån.
Två för en dollar. Vem vill ha vattenmelon?
Jag tar fem.
- Två stora på väg. - Det blev en pojke. Grattis.
- Du väljer de rätta. - Två till på väg. En sekund.
Se upp, den är tung.
- Så där. Tack. - Okej.
Det här kallar vi salt. Vi strör på lite.
Ta en tugga. Vad tycker du?
En, två, tre underbara damer.
En kvinna frågade om de var söta.
Jag sa: "Där vi odlar de här har vi socker i marken."
Hon trodde på mig. "Det har jag aldrig hört talas om."
Titta här, Lymon.
Titta. Ser ni vilka stora ögon han fick? Han har aldrig sett en kostym som den här.
Den är helt av silke.
Prova den. Se om den passar.
Titta bara. Känn på den.
Vad fin den är. Den känns så härlig.
Det är en kostym för 55 dollar.
Det är såna kostymer höjdarna har.
Man behöver en pistol och en drös med pengar för en sån.
Du får den för tre dollar.
Kvinnorna faller pladask om de får se dig i den.
Ge mig tre dollar och bär den ute, så får du dig en kvinna.
Ta på dig byxorna, så jag får se.
Titta. Ser du hur bra den passar?
Du får den för tre dollar.
- Visst ser det bra ut, Doaker? - Ja, det är en fin kostym.
Jag har en skjorta också. En dollar.
Fyra dollar för hela rasket.
Vad tycker du, Boy Willie?
Det ser bra ut. Om man gillar sånt.
Du behöver en sån kostym här uppe i norr.
Fyra dollar för allt? Kostymen och skjortan?
Det är billigt.
- Jag borde ta 20. - Okej.
Här har du.
- Har du skor? Vad har du för storlek? - 43.
Det har jag med. Du får dem för tre dollar.
- Var har du dem? Får jag se? - Det är fina skor.
Med fin spetsig tå.
Boy Willie, vi går ut ikväll. Jag vill se mig omkring.
Vi kanske kan gå på biografen.
Doaker, finns det biograf här?
Ja, Rhumba Theater på Fullerton Street.
De har en högtalare på gatan. Går inte att missa.
Det gör vi, Boy Willie. Och träffar kvinnor.
Storlek 43. Tre dollar.
De är från Florsheim. Stagger Lee hade såna.
Är det verkligen storlek 43?
Du ser ju på mina fötter att vi har samma storlek.
Med den kostymen och de skorna ser du ut som en kung.
Jag ska vara snäll. Du får dem för två dollar.
Kom igen, Boy Willie. Vi letar upp några kvinnor.
Jag går upp och gör mig i ordning. Jag är strax klar.
Lymon tänker bara på kvinnor.
Hans pappa var likadan. Jag var ofta ute med honom.
Jag känner hans mamma också. Med lite tur hade jag blivit hans pappa.
Jag heter Lucille.
Lägg undan den där.
Jag har inte rest långt.
Ja!
Det bubblar nåt i grytan
Mörkt kalkonkött är det vi har
Bred lite smör på majsbrödet
Hörde du vad jag sa?
Säg åt din bror att kliva upp
Mor uppfostrade ingen latmask
Ja!
Vill du ha det? Kom, då.
Kom igen.
Vi har Boxcar George här.
Och Vinnie på piano!
Vi ska in till stan!
Hej, snygging. Kom och dansa.
Kom igen.
Ja.
Kom. Nu ber vi.
Nu när jag lägger mig för att vila
ber jag Herren att min själ bevara.
Skulle jag dö innan jag vaknar,
ber jag Herren på min själ ta vara.
- Gud välsigne Doaker. - Gud välsigne Doaker.
- Gud välsigne Avery. - Gud välsigne Avery.
- Gud välsigne Wining Boy. - Gud välsigne Wining Boy.
- Gud välsigne Boy Willie. - Gud välsigne Boy Willie.
Seså.
- Vem är det? - Det är jag, Avery.
- Avery. - Hej.
Kom in.
Jag klev precis ur badet.
Var är Boy Willie?
Flaket är nästan tomt. De har nästan sålt alla sina meloner.
Jag vet inte var de är. De var borta när jag kom hem.
Vad sa mr Cohen om att låta dig hyra stället?
Han sa att jag får det för 30 dollar i månaden.
Jag fick ner det från 35.
- Läget är bra, bredvid diamantaffären. - Ja.
Berniece...
Jo...
Kom. Du vet...
Jag satt hemma och funderade.
Du är här och jag är där.
Det ser inte bra ut när en präst inte är gift.
Det är bättre för församlingen om prästen har slagit sig till ro.
Avery.
Inte nu.
Kom igen. Du vet vad jag känner för dig.
Jag får hyra stället av mr Cohen.
Om jag får banklånet kan jag göra i ordning det.
Jag får en löneökning med tio cent i timmen.
Och du känner mig. Jag har inga bekvämligheter.
Jag har ett hål i fickan när det gäller pengar.
Men jag har aldrig
träffat en kvinna jag bryr mig om lika mycket som dig, Berniece.
Jag behöver det.
Avery, jag vill inte gifta mig just nu.
Du är för ung för att leva ensam.
Det sa jag inget om. Kvinnan i mig finns kvar.
Var är hon, då? När såg du den senast?
Vilken tarvlig sak att säga.
Och du kallar dig predikant.
Så fort jag kommer dig nära knuffar du bort mig.
Jag har fullt upp med Maretha.
Jag har nog med människor att älska och sköta om.
Okej, men vem älskar dig?
Ingen får komma nära dig.
Doaker säger ingenting. Du klampar över Boy Willie.
Vem är det som älskar dig?
Menar du att en kvinna inte är nåt utan en man?
- Okej. - Men för dig går det bra.
Du kan gå härifrån utan mig, utan en kvinna, och ändå vara man.
Det går bra.
Ingen frågar dig vem det är som älskar dig.
För dig går det bra. Men alla oroar sig för Berniece.
"Hur tar hon hand om sig? Uppfostrar hon barnet utan en man?
Vad ska hon göra? Hur klarar hon sig?"
Då har alla frågor och säger att jag inte kan vara kvinna utan en man.
Säg det du, Avery. Du vet ju. Hur mycket kvinna är jag?
Det var inte jag. Du kan inte skylla det andra gör på mig.
Jag skyller inte på nån.
Jag lägger bara fram fakta.
Hur länge ska du bära Crawley med dig?
Det har gått mer än tre år.
Nån gång måste du gå vidare.
Livet tar tvära kast ibland. Man måste ändå leva.
Crawley har varit död i tre år.
Det vet jag mycket väl. Jag vill ändå inte gifta mig just nu.
Vad är det du väntar på?
Ska du bara ta dagarna som de kommer?
Livet handlar inte bara om att överleva.
En dag tittar du upp och ser att allt är förbi.
Jag står här nu.
Men jag vet inte hur länge till jag väntar.
Avery, som jag har sagt: Vi kan prata om det när du får din kyrka.
Jag har för mycket annat att tänka på.
Boy Willie, pianot och Sutters vålnad.
Jag trodde att jag såg i syne, men...
- Maretha har också sett honom. - När då?
Precis efter att jag kom hem igår.
Nu är hon rädd för att sova.
Om du välsignar huset kanske han ger sig av.
Jag vet inte, Berniece.
Jag vet inte om jag ska ge mig i lag med nåt sånt.
Maretha måste ju kunna sova.
Om du välsignar huset borde han ge sig av.
Det behövs nog en speciell sorts predikant för nåt sånt.
Jag försöker intala mig
att Sutter följer med Boy Willie när han åker.
Det var nog Boy Willie som knuffade honom.
Nej, det där har pågått länge.
Yellow Dogs vålnader har knuffat ner folk i brunnar länge.
Ja, nån är det som knuffar ner folk. De föll inte av sig själva.
Vad sa Doaker om att sälja pianot?
Doaker har aldrig velat ha nåt med pianot att göra.
Han tvådde sina händer för länge sen.
Han ville inte ta hit det, men jag ville inte lämna det där nere.
När mamma dog stängde jag locket. Jag har inte öppnat det sen dess.
Jag spelade bara för henne.
När pappa dog kändes det som om pianot var hela hennes liv.
Hon brukade be mig spela på det.
Hon sa att hon kunde höra pappa prata med henne när jag spelade.
Jag har putsat det åt dig. Spela nåt.
Jag trodde att sniderierna blev levande och gick omkring där hemma.
Det är dags.
Ibland hörde jag mamma prata med dem sent på kvällen.
Så skulle det inte bli för mig.
Jag spelar inte på pianot, för jag vill inte väcka andarna.
De ska inte gå omkring i det här huset.
Du måste lägga det där bakom dig.
Det är som med Crawley.
Alla har bördor att bära.
Du skulle kunna gå in där nu och spela på det.
Du kan gå in där nu, och Gud kommer att gå med dig.
Du kan ställa din börda vid sidan av vägen
och lämna den där. Kom.
Kom. Lämna din börda bakom dig.
Kom och gör instrumentet till Herrens.
Du kan komma hit nu och göra det till ett firande.
Jag sa ju att jag inte spelar på det.
Aldrig nånsin.
Bibeln säger: "Herren är min tillflykt och min styrka."
Med Guds styrka kan du lägga det bakom dig.
Med Guds styrka kan du göra vad som helst.
Gud frågar inte vad du har gjort, utan vad du ska göra.
Det enda du behöver göra är att komma och lägga beslag på det.
Kom igen.
Kom.
Såja.
Avery, du...
...kan väl gå nu,
så jag får bada färdigt.
Vi ses imorgon.
Okej.
Jag går hem.
Jag går hem och läser min bibel.
Och imorgon...
Om Gud är god och ger mig styrka,
så kommer jag hit och välsignar huset imorgon.
Jag ska visa dig Guds kraft.
Rör inte vid mitt ben
För om du rör vid det
Vill du röra vid mitt lår
Och om du rör vid det
Vill du röra mer
Så rör inte mitt ben
Vi behöver ingen säng. Min morfar tog kvinnor på hästryggar.
Du är verkligen från landet.
- Lymon? - Grace!
- Du har varit en bra vän. - Kom här.
- Kom. - Jag vill träffa fler som du.
Röd är min favoritfärg.
Det är tomt.
Tack.
Du behöver inte vara ute på krogen.
Man vet inte vad man stöter på där.
Nån kan hugga en och nån annan skjuta en.
Det är svårt att hålla jämna steg med det livet.
Man blir gammal fort.
Jag vet inte vad kvinnorna tänker på.
De är väl ensamma
och letar efter nån att dela natten med.
Ibland spelar det roll vem det är, ibland inte.
Jag var sån själv.
Nu måste det spela roll. Det är därför jag är här nu.
Jag vill vara med kvinnor på ett enkelt och trevligt sätt.
Då kan båda ha roligt.
Vi kan se hur vi passar ihop.
Tar hon sig inte tid med det är hon inget för mig.
Förr var hon det.
Då dög vem som helst.
Avery är snäll.
Du borde gifta dig med honom.
Du blir en predikants fru och slipper arbeta.
Jag hatar att bo ensam.
Jag ville inte bli en börda för mamma,
så jag flyttade hemifrån när jag var 16.
Men inget jag försöker med verkar lyckas.
Fortsätt försöka.
Du kommer att lyckas.
Det börjar bli sent.
Jag vet inte vart Boy Willie tog vägen.
Jag ska ta av mig skorna.
Det gör ont i fötterna.
Hade du lagt dig?
- Jag vill inte hålla dig vaken. - Det gör du inte.
Jag kan ändå inte sova.
Du har nattlinnet på dig.
Jag gillar när kvinnor har fina nattlinnen.
Hyn blir så fin i dem.
Jag köpte det här i en billighetsaffär.
Så tjusig är det inte.
Tja...
Jag lägger mig här på soffan.
Jag skulle sova på golvet, men Boy Willie lär inte komma hem ikväll.
Wining Boy sålde kostymen till mig.
Han sa
att den var magisk.
Visst ja, jag höll på att glömma.
Nån sålde den här till mig för en dollar.
Det är samma parfym som Frankrikes drottning använder.
Så sa han. Jag vet inte om det är sant, men jag luktade på den.
Den luktade gott.
Här. Lukta på den.
Se om du gillar den.
Den luktar gott.
Då så.
- Ta den. - Det kan jag inte.
Behåll den du.
Du hittar nån annan att ge den till.
Nej, jag vill ge den till dig.
Få dig att lukta gott.
Det sägs att man ska...
...dutta lite...
...här.
Bakom örat.
Om man gör det...
...doftar man gott hela dagen.
Så där. Nu doftar du gott.
Du luktar gott för Lymon.
Fokusera. Ha ögonkontakt.
Titta på det du gör. Såja. Skruva.
Bra.
Jag tar en till. Kom igen.
Efter det började de vita där nere falla ner i sina brunnar.
- Har du sett en brunn? - Nej.
Brunnar omges av murar. Gör om det.
Det är svårt att falla ner.
- Vrid. - Det är fel. Det ska vara den här.
Så där.
Ingen kunde förstå hur de kunde falla ner i sina brunnar.
Därför säger alla att Yellow Dogs vålnader knuffade dem.
- Har nån sett vålnaderna? - De är som vinden.
- Kan du se vinden? - Nej.
De är som vinden.
Man kan inte se dem,
men när man råkar i knipa kanske de hjälper en.
De sa att om man går till platsen där södra linjen möter Yellow Dog...
Om man går till platsen där de två järnvägarna möts
och ropar deras namn...
...så svarar de!
Men jag har aldrig testat det.
Maretha, vi ska göra i ordning ditt hår.
Hårfettet är slut, mamma.
Här. Spring över gatan och köp en burk.
Sen kommer du raka vägen hem. Inga dumheter.
Se dig för när du korsar gatan.
- Jag sa åt dig att lämna mitt hus. - Det är inte ditt, utan Doakers.
- Doaker! Säg åt honom att ge sig av. - Boy Willie har inte gjort nåt.
Om ni inte kan komma överens får ni helt enkelt undvika varann.
Så där. Nu är jag inte i din del av huset.
Jag har lämnat din del.
När Lymon kommer tillbaka bär jag ut pianot.
- Jag kan få dig på andra tankar. - Detsamma.
Kan ni inte bara ge er? Boy Willie, lämna henne i fred.
- Varför måste du bråka med henne? - Jag sa bara som det var.
Det är hon som hotar mig. Jag svarade bara.
Därför pratar jag inte med honom. Han pratar bara en massa strunt.
Skulle Avery hämta sin bibel?
Vad ska han göra? Jag önskar att han kunde berätta nåt om pianot.
Han borde tänka på sin kyrka istället.
Kom. Tänd spisen och värm kammen.
- En sak kan jag säga om Avery. - Täck axlarna.
Han hittade en väg framåt.
Vad man än tycker om det har han ordnat det bra för sig.
Han får säkert en miljon dollar för brödet och vinet.
Sitt still. Om du var pojke skulle jag slippa det här.
- Säg inte så. - Du har inget med barnet att göra.
Hur tror du att det känns för henne att höra det?
Boy Willie, lämna mig i fred.
Låt henne vara! Varför måste du bråka med henne?
Kan du inte gå ut och se dig omkring?
- Så har du nåt att berätta om sen. - Jag väntar på Lymon.
Gå ut och se dig omkring själv. Du behöver inte jobba imorgon.
Jag måste se till att ni inte dödar varann.
Prata med Berniece istället. Hon önskar att Maretha var en pojke.
Vad är det för sak att säga till ett barn?
Berätta om pianot för henne istället.
Du tiger som om du skäms för det.
Låt mig ta hand om mitt barn. Du kan lära dina egna vad du vill.
Varför skulle jag vilja föra ett barn till världen? Dra in nån mer i det här?
Så här kan jag säga.
Om jag var Rockefeller skulle jag skaffa 40 eller 50.
Jag skulle göra ett varje dag, för de skulle födas med alla fördelar.
Jag har inget att erbjuda nån.
Jag såg ofta pappa stirra på sina händer.
När jag blev äldre förstod jag. Han tänkte:
"Jag har de här händerna, men vad ska jag göra med dem?
Jag har stora händer som klarar vad som helst.
Jag skulle kunna bygga nåt med dem,
men var är verktygen?
Jag har bara händerna."
Om han hade haft mark hade det varit annorlunda.
Om han hade haft nåt som tillhörde honom hade han gått med rak rygg.
Det är det jag pratar om. Man måste konfrontera livet.
Om du lär barnet att stanna på botten, så lär hon hata dig.
Jag lär henne sanningen. Det är så livet ser ut.
Hon behöver inte stanna där. Luta på huvudet.
Du kanske lever på botten, men jag tänker leva på toppen.
Jag tänker inte slösa bort mitt liv. Jag är också en del av världen.
Andra får komma upp sig lite för att nå upp till mig.
Du är nere på botten som vi andra.
Om du tror det, beter du dig därefter. Och då blir det så.
Doaker, hon säger att alla svarta lever på samhällets botten.
Men tänker man så, blir det så.
Lever du på samhällets botten? Ser du det så?
Jag lever på bästa sätt. Jag tänker inte på toppen eller botten.
Det är det jag försöker säga.
Jag vet inte var hon fått det ifrån. Det kanske kommer från Avery.
Avery tror sig vara finare än andra bara för att han får kalkon av de vita.
Som om det lyfter upp honom.
Ingen behöver ge mig en kalkon. Jag kan skaffa en själv.
Om folk bara håller sig ur vägen kan jag skaffa tre kalkoner.
Du kan inte ens skaffa en kyckling. Och det är ingen som står i din väg.
Räta upp huvudet, Maretha.
Böj dig inte framåt. Håll upp huvudet.
Det enda du kan är att snacka.
Det är allt du nånsin har kunnat.
Här ska du få höra nåt om mig.
Jag föddes när världen brann.
Världen ville inte veta av mig. Det förstod jag redan när jag var sju.
Världen hade det bättre utan mig.
Berniece accepterar det.
Hon försöker bevisa nåt för världen.
Att världen är bättre tack vare mig. Jag ser det inte så.
Mitt hjärta slår lika hårt som alla andras.
Det kvittar om man är svart eller vit.
Ibland slår det ännu hårdare. Då kan alla höra det.
Vissa blir rädda för det. Som Berniece.
De blir rädda när de hör en svart mans hjärta.
Men mamma födde mig inte förgäves.
Vad ska jag göra?
Jag måste göra avtryck på vägen, som när man märker ett träd.
"Boy Willie var här."
Det vill jag göra med pianot.
Jag försöker göra avtryck som pappa gjorde.
Annars bryr jag mig inte om vad Berniece säger.
Var har du hållit hus?
Jag trodde att det var Lymon.
- Titta vem som är här. - Kom in, Avery. Sätt dig.
Strunta i dem. De har bråkat hela dagen.
Här. Lägg kammen på spisen.
- Du ska tydligen välsigna huset. - Ja, jag har läst i min bibel.
Berniece bad mig försöka bli kvitt vålnaden.
Det finns ingen vålnad. Hon inbillar sig.
Låt henne sköta sitt. Vad gör det dig om det gör henne lugnare?
Maretha har också sett honom.
Jag vet inte, men jag hittade ett stycke i Bibeln.
Det borde driva bort honom.
Ni är ju värre än Berniece. Gå upp och se efter om han är här.
Jag har då inte sett honom.
Om Bibeln kan driva bort honom från hennes fantasi, så visst.
- Men om... - Var tyst nu.
Det här rör inte dig. Låt honom göra sitt.
Jag hindrar honom inte. Avery har ingen makt över det.
Nej, det har jag inte. Gud har makten.
Gud har makten över allt han har skapat.
Gud kan göra allt. Han säger: "Min befallning är lag."
Gud sa: "Varde ljus", och det blev ljus.
Han skapade världen på sex dagar.
Gud har en makalös makt över liv och död. Nog kan han jaga iväg en liten vålnad.
Var har du varit? Jag har väntat.
- Jag sprang på Grace. - Jag tänker inte ens på Grace.
Hej, Berniece.
Lymon, ställ dig på andra sidan pianot.
Börja inte nu, Boy Willie. Låt pianot vara.
Akta brädan där. Lägg dig inte i det här, Doaker.
Du kan inte bara ta det.
Berniece har inte sagt nåt om att sälja det.
Det behöver hon inte. Lymon, vi lyfter en ände i taget.
- Vad ska vi ha repet till? - Ställ dig på andra sidan.
Boy Willie... Berniece.
Är du säker på att du vill göra det här?
- Ni borde sätta er och reda ut det här. - Det finns inget att reda ut.
Vi har pratat färdigt.
Kom igen, Lymon.
Ur vägen, Maretha.
Flytta på henne, Doaker!
Seså. Gör som mamma säger nu.
Alltså, folket här, va?
Jag stannade till på Seefus,
och folk hoppade av och an på trottoaren
och pratade om nån Patchneck Red.
Så nu undrar jag...
Vet ni vem de pratade om?
Gamle John D. från Tyler.
Alla är rädda för honom. De kallar honom Patchneck Red.
Det vet inte att jag klådde upp honom en gång i tiden.
Se till att brädan inte glider.
Boy Willie, var gör du? Nog har du en öl undangömd i rocken.
Ur vägen, Wining Boy.
Doaker, har du nåt att bjuda på?
Du verkar ha fått i dig tillräckligt. Gå och lägg dig nånstans istället.
Det är lugnt. Det finns alltid nånstans att sova här.
Eller hur, Berniece?
Gå och sätt dig nånstans.
Du har supit hela dagen. Det stinker om dig.
Berniece gillar inte supande.
Jag är inte ohövlig mot Berniece.
Är jag det? Jag försöker bara vara snäll.
Jag har varit bland främlingar som behandlat mig som en i familjen.
Nu behandlar min familj mig som en främling.
Jag behöver inte din whisky. Jag kan köpa min egen whisky.
- Jag ville ha sällskap, inte whisky. - Gå och lägg dig. Du ska inte ha mer.
Jag vill inte gå och lägga mig!
Jag och Boy Willie ska festa. Eller hur?
- Jag ska spela lite piano. Titta här. - Ge dig. Vi ska flytta på pianot.
- Det får ni inte. - Flytta på dig.
Ni bär inte ut pianot härifrån. Då får ni bära ut mig med det.
- Flytta på dig. Doaker, få bort honom. - Vänta lite.
Den här sången skrev jag till Cleotha.
Jag skrev den i hennes minne.
Hörru, lilla damen Vad är det med dig nu?
Det stormade här igår Och linjen blåste ner
Så säg mig Hur länge måste jag vänta?
Kan jag få det nu
Eller måste jag tveka?
Det krävs en tveksam strumpa
I en tveksam sko
Det krävs en tveksam kvinna
För att sjunga blues
Doaker, kände du det där?
Berniece, blev du kall?
- Doaker... - Varför ropar du på mig?
- Det är nog Sutter. - Avery, välsigna huset.
Välsigna pianot, om du ska välsigna nåt. Det har bara gett oss bekymmer.
- Det om nåt behöver välsignas. - Låt honom välsigna vad han vill.
Köket, övervåningen...
Berniece, fyll flaskan med vatten.
Håll ljuset.
Vad som än händer...
Se till att det inte slocknar.
Stanna här, Maretha.
Heliga Fader.
Vi har samlats här ikväll
i ditt heliga namn
för att driva ut James Sutters ande.
Ja.
Ge det här vattnet din andes kraft, Gud Fader.
Gör det till ett vapen och en sköld mot allt ont.
Låt det rena och välsigna denna enkla boning.
Där det finns gott skall ondskan skingras av de fyra vindarna.
Vik hädan, Satan.
Vik hädan för rättfärdigheten när vi prisar det heliga namnet.
- Ja. - Ja.
Ja, Gud. Vi känner och hedrar din närvaro, Fader.
Vi tackar dig, Fader. Vi känner din närvaro här.
- Vi tackar dig. - Ja.
Och välsigna huset.
Vik hädan för sanningens hammare som slår sönder falska murar.
- Vi tackar dig... - Allt predikande. Säg åt honom att gå.
Jag ska stänka rent vatten på er
och det ska rena er från all er orenhet
och från alla era avgudar.
Jag ska ge er ett nytt hjärta
- Ett hjärta av kött. - Kom igen, Sutter.
- Min Ande ska... - Kom då, Sutter!
- ...och få er att... - Kom då!
- ...vandra i mina stadgar och rätta er... - Sutter!
Kom så får du vatten. Du föll redan ner i brunnen.
- Kom och ta. - Jag ska låta min Ande komma in i er.
Ni ska vandra i mina stadgar.
Kom då, Sutter!
Kom då!
...och rena er från all er orenhet.
Jag ska rena er från alla era avgudar.
- Ett nytt hjärta... - Ta lite vatten!
- Kom då! - Jag ska stänka rent vatten på er.
- Kom och ta! - Ni ska bli rena.
Från all er orenhet och från alla era avgudar.
- Kom då, Sutter! - Jag... Gud i himmelen...
Fader Gud.
Jag ska stänka rent vatten på er, så att ni blir rena.
Jag ska rena er från all er orenhet och från alla era avgudar.
Boy Willie...
Sutter!
Jag ska stänka rent vatten på er,
och rena er från alla era avgudar. Jag ska rena er och ge er ett nytt hjärta...
Sutter!
...vandra i mina stadgar och rätta er efter mina lagar.
Jag ska stänka rent vatten på er, så att ni blir rena.
Jag ska rena er från all er orenhet och från era avgudar.
Jag ska ge er ett nytt hjärta och...
Åh, Fader.
Vi kallar på dig, Fader.
- Ja. - Vi kallar på dig.
Sutter!
Jag ska...
- Jag ska få er att... - Mamma!
...vandra i mina stadgar och rätta er efter mina lagar.
Jag ska stänka rent vatten på er, så att ni blir rena.
Sutter!
- Från alla era avgudar... - Ja.
Jag ska ta bort stenhjärtat ur er kropp
och ge er ett hjärta av kött.
Jag ska låta min Ande komma in i er så att ni vandrar...
...vandrar i mina stadgar...
...och rättar er efter mina lagar.
Ni ska följa dem.
Jag ska få er att...
Berniece, jag...
Jag klarar det inte.
Jag kan inte...
Kom igen, Berniece.
Gör det.
Herre Gud! Vi prisar dig. Vi lovordar ditt namn.
Vik hädan, Satan.
Kalla på dem, Berniece.
Jag vill att ni hjälper mig.
Jag vill att du hjälper mig, Berniece.
Jag vill att du hjälper mig, Esther.
Jag vill att du hjälper mig, Boy Charles.
Jag vill att du hjälper mig, Ola.
Jag vill att ni hjälper mig.
Jag vill att du hjälper mig, Berniece.
Jag vill att du hjälper mig, Esther.
Jag vill att du hjälper mig, Boy Charles.
Jag vill att du hjälper mig, Ola.
Jag vill att ni hjälper mig.
Ja.
Ja!
Jag vill att du hjälper mig, Berniece.
Jag vill att du hjälper mig, Esther.
Jag vill att du hjälper mig, Boy Charles.
Jag vill att du hjälper mig, Ola.
Jag vill att ni hjälper mig.
Jag vill att du hjälper mig, Berniece.
Jag vill att du hjälper mig, Esther.
Jag vill att du hjälper mig, Boy Charles.
Jag vill att du hjälper mig, Ola.
Jag vill att ni hjälper mig.
Hjälp mig!
Tack.
Berniece...
Om du och Maretha inte fortsätter spela på pianot,
så vet man aldrig...
Då kommer både Sutter och jag tillbaka.
Tack.
- Sluta banka på pianot. - Jag övar.
- Spela istället. - Så här?
Bra, älskling.
Vem lärde dig att spela det där?
MARK TILL SALU
ÄGARE: R. SUTTER
TILL MAMMA
BASERAD PÅ PJÄSEN SKRIVEN AV AUGUST WILSON
Undertexter: Love Waurio