Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Za mnom.
Bok.
POPLUNARI
STROGI ZATVOR 5. RAZINE LICKING, MISSOURI
KAZNA: 25 GODINA
129, molim.
ZATVORENICI NE SMIJU ZAPOČINJATI KOMUNIKACIJU S KONTROLNOM CENTROM
U zatvoru sam osam godina,
a ostalo mi je još 14 godina za nanošenje teških tjelesnih ozljeda.
Ovo je okruženje poput džungle.
Stoga na van moram biti malo opakiji.
Ovdje sam strah i trepet.
U suprotnom vas pojedu.
U petoj razini jednostavno je tako.
I zato tražim da mi se svi miču s puta.
Ali to je maska.
Emocionalno stanje potpuno mi se promijeni kad prođem kroz ova vrata.
Što ima? Dobro jutro.
ORGANIZACIJA ZA RESTORATIVNU PRAVDU
MUŠKARCI U OVOJ KROJAČNICI SUDJELUJU U ZATVORSKOM PROGRAMU
ČIJA JE MISIJA IZRAĐIVANJE ROĐENDANSKIH POPLUNA
ZA SVAKO DIJETE BEZ RODITELJA U OKOLNIM OKRUZIMA.
-Treba mi stol za rezanje. -Ovo će biti središnji ukras.
Stavio bih bijelo ili sivo. Na gornjoj strani ima sive.
Mislim da mi je stigla siva tkanina koja bi odgovarala.
Kad stigneš,
trebam ime na ovom da može na šivaću mašinu.
-Koje ime želiš? -Evo ga.
-Želiš li bordo? -Ne, crvenu.
-Može li tamnocrvena? -Da.
Dobro.
Do ovdje.
Bok, kako si?
KOORDINATOR ZA RESTORATIVNU PRAVDU
Zatvorenici izrađuju poplune za lokalnu djecu u domovima.
DOB VELIČINA POPLUNA
Volontiraju od 7.30 do 15.30, pet dana u tjednu.
Neki od njih možda nikad neće izaći na slobodu.
Jednostavno žele činiti dobro za druge.
Prije pet mjeseci stigao je popis nezbrinute djece.
I primijetio sam da jedna djevojčica ima rođendan…
KAZNA: DOŽIVOTNA
…kad i ja.
To me pogodilo.
I tako sam počeo izrađivati poplun.
Toj djeci često kažu da od njih neće biti ništa.
Ništa dobroga.
Ovako im poručujem
da nam je stalo do njih.
Mogu zamisliti gotovi poplun.
Ništa se ne podudara s ovim što imam.
-Nije došlo s uputama. -Ne, imam samo fotografiju.
Ovo je fantastično. U tvom je duhu. Predivno je.
-Volim ovakve uzorke. -Predivno.
-Da. -Aha.
Čovječe…
Htjeli su da ovaj poplun bude nadahnut šezdesetima i hipijima.
Kad ovaj kvadrat bude dovršen,
ovo ide na njega.
Ups, kriva strana.
Ovo ide na ovu stranu.
KAZNA: DOŽIVOTNA
A onda ovo ide ovamo.
Sastoje se od devet tzv. blokova.
Svaki blok sastoji se od 81 dijela.
Dvanaest pravokutnih blokova koji se sastoje od 99 dijelova.
I četiri velika bloka.
I oni se sastoje od 99 dijelova po bloku.
To je više od 3500 dijelova samo za gornju stranu.
Ožujak je, a moram ga dovršiti do 1. svibnja.
Mogu se samo nadati.
AKO UZIMATE NEŠTO S POLICA, OSTAVITE UREDNO.
Učimo ih rezati kvadrate.
KAZNA: DOŽIVOTNA
Prvo treba posložiti raster.
Ključno je da se to učini prvo.
Ja odmah imam viziju pokrivača, ali ne i raster.
Rick će me ubiti zbog ovoga, ali često samo počnem rezati.
I onda se…
budim usred noći.
I tad razrađujem raster.
Ne držim se obrazaca. Ne volim kopiranje.
Biram boju na temelju boje pored.
Volim raditi tako jer onda imam osjećaj da je to nešto samo moje.
Stoga prvo izrežem sredinu.
Sredina obično bude 125 puta 75 centimetara.
Zatim trebam 75 cm više gore i dolje,
na ovih 125 cm.
I to je mojih 200 cm.
KAZNA: 21 GODINA
Ne znam puno toga sam, još sam početnik.
Što ćeš sljedeće?
Završiti ova dva reda, a ovaj red zatim ide ispod ovoga.
Ne znam kamo ide ovaj komad.
Dobro ti ide. Vidiš da ti se nijedan kut ne raspada.
Opisao bih ovu prostoriju kao organizirani kaos.
-Kod koga je rezač? -Da, donesi mi ga.
Podsjeća na likove iz crtića
s hrpom škara i komadićima papira koji lete posvuda.
Nešto nije u redu.
-Ne sviđa mi se ovo. -Kako si to uspio?
Proces se sastoji od krojenja, šivanja, glačanja,
i tako u krug.
Sljedeći su korak leđa.
Ovo će biti cijela leđa za poplun s leptirom.
Odnose ga u šivačnicu, gdje će on odraditi svoj dio posla.
Pripremi se da vidiš gotov poplun.
Dobro, da vidimo.
-Dobro izgleda. -Yo.
Hej, hej.
Evo. Namotaj ga.
Mi smo mala zajednica unutar velike zajednice.
-Izgleda baš dobro. -Ovo je veće.
Trčim pred rudo.
Izvan programa, okruženi smo drugim zatvorenicima
koji nemaju pojma kako se mi ovdje osjećamo.
Ne kuže to svi, ali mi kužimo.
Obožavam biti u društvu svih ovih momaka ovdje.
Imamo istu vibru i međusobna smo si motivacija.
A svatko ima svoj ukus.
Fred voli žarke boje.
Ovo ide…
Jimmy ima zvijezde.
Prekrasne su.
Rod bira materijale.
Ovo je moj stil. Leptiri.
Mogu li vam pokazati ovaj koji sam izradio?
Ovo sam izradio prošli tjedan
za djevojčicu.
Ja sam ga izradio.
Ako ideš na sedam i pol,
uzmi osminu s ove strane i osminu s ove, ili četvrtinu…
-I bit će u redu? -Bit će savršeno.
-Nisam znao. Ali sad razumijem. -Da.
Ricky je dobar učitelj.
Za tjedan dana izrađujete poplune kakve niste mogli ni zamisliti.
Ako trebate pomoć
ili želite nešto naučiti, idete Rickyju.
Nikad prije nije šivao. Htjet će znati kako se to radi.
Ovo ti je dobro ispalo.
To su ostaci od njegovih drugih popluna.
Rezuckam ih i onda ih spajam.
Ovo je majstor.
Učimo od senseija.
Većina ljudi ovdje gadno je zabrljalo, znate?
Traže… Kako se to kaže?
Svrhu.
Lagano povučeš i onda olabaviš. Okreni.
To se zove „završeno”.
Volim to što radim.
Volim raditi nešto za nezbrinutu djecu. To najviše volim.
Za djevojčice odmah zamislim ružičastu, ljubičastu i zelenu.
A za dječake crnu, žutu i plavu.
Isključim se i samo šijem.
To je moj spas.
To je moj spas. To me šalje na slobodu.
Dok radim ovo, kao da nisam ovdje.
ŽIVOTNA NAČELA SVAKODNEVNA BIBLIJA
Ne mogu svi raditi ovdje.
Ne smiju imati opomene za kršenje pravila.
Trudim se ne razmišljati zašto su završili ovdje.
Odnosim se prema njima ljudski jer su i oni ljudi.
Najviše ovo radim zbog svoje majke.
Njezina majka, moja baka,
izrađivala je svu njihovu odjeću i poplune od zakrpa.
Stoga me ovamo dovelo moje djetinjstvo.
Bio sam mlad kad su me zatvorili.
Stavi prst ovdje. Drži tako. U kutu. Sad…
Sad imam 64 godine.
Završio sam u zatvoru s 20 godina.
Znate, bio sam šupak i gadno sam zabrljao.
Ali nisam imao teško odrastanje, imao sam dobre majku i oca.
Imao sam dobro okruženje.
Spetljaš se s krivim ljudima i pogriješiš.
Ali sad smo daleko od toga.
Ovo je Jeremiahu prvi poplun.
KAZNA: DOŽIVOTNA
Kad pogledate ove detalje,
sve je savršeno.
Moj prvi poplun.
Znači da sam obavio svoj posao.
Mama bi bila ponosna na to.
Da.
Kriva strana.
Raširi do tamo.
U zatvoru sam gotovo 38 godina.
Nakon nekog vremena počneš razmišljati o svojoj obitelji.
A kad počneš razmišljati o njima, onda istina zaista izađe na vidjelo.
Ajme, što sam sve radio.
Bio sam ovisnik.
A ja alkoholičar.
Moj je pad krenuo u dvadesetima.
Tad sam optužen za ubojstvo.
Ja… Kriv sam.
Apsolutno.
-Dakle… Da. -Preuzimanje odgovornosti.
Šteta što nismo osjetili potrebu da to pokažemo
prije dolaska ovamo.
S tim se teško pomiriti.
Iskreno kajanje, znate.
Nakon 30 godina…
Znate, samo…
Da. Ne znam.
Znate, jako mi je stalo do moje majke.
Teško je.
Teško je govoriti o tome.
Dečki, imamo paket.
Što je u kutiji?
Tako je rekao. „Hej, imamo paket.”
Sve što imamo donirano je.
Da nema ljudi velika srca koji nam poklanjaju materijal,
ovoga ne bi bilo.
Na ovoj su polici uglavnom dječje stvari.
Ovo su krafne kao iz crtića.
Note, tkanina s klavirima.
Još hrane. Imamo kikiriki. Imamo i slaninu.
KAZNA: 35 GODINA
Ovo je ispuna za teške poplune i prsluke za djecu s autizmom.
Zatvorenici ne smiju ulaziti ovamo jer je ovdje alat.
Imamo škare, rezače.
Kako ih zovu, oštrice.
Sve što ima oštar vrh.
Ne žele da netko hoda uokolo s ovim.
Kad dođu ujutro, potpišu se u dnevnik alata.
Onaj koji stoji ondje, Potter, zadužen je za kovčeg s alatom.
U glavnom inventaru popisan je i onaj kovčeg,
za slučaj da nešto za što je odgovoran nestane dok je on vani.
Srećom, nikad ništa nije nestalo.
Kad sam bio mlađi,
naučio sam šivati, ali sam radio tapeciranje.
Otvorio sam svoju radionicu za tapeciranje.
Nikad nisam šivao ovako. Radio sam samo s kožom i vinilom.
Vinil i kožu morate navlačiti.
Ovo je mekanije.
Zabrljao sam.
Upsić.
Trebalo mi je tjedan i pol
da naviknem ruke na lakše tkanine.
Da, idem izglačati ovo.
Izradio sam jedan drugi poplun s leptirima,
bio je prekrasan.
Zvali smo ga „Krijesnica” zbog kombinacije boja.
Bio je prelijep.
CRNA I PONOSNA
Moja je mama voljela leptire.
Zanimljivost. Zato volim leptire.
Pomislim na nju svaki put kad radim leptire.
Najvažnije što je tražila od mene jest
da nikad više ne budem osoba kakva sam bio prije.
Ta bijesna osoba.
Već da budem strpljiv i da imam više razumijevanja i suosjećanja.
I kad vam netko učini nažao,
ne znači da im morate vratiti.
Zvučat će malo čudno,
ali kad nazovem kući, moji mi čuju u glasu.
U razgovoru mi kažu:
„Promijenio si se. Uspio si.”
Kažem im: „Da, promijenio sam se.”
Sve leptiri.
Vidite, to je usavršio. Jer ide samo na trokute.
ĐIHA!
Boli me glava.
Imaš li bočicu Tylenola?
Trebam cijelu bočicu.
Toliko je boja i uzoraka i…
Ali ne znam što radim danas.
Ja…
Kad…
Star sam i moram se usredotočiti.
Moram izraditi još 17 takvih blokova.
Čitavu sam noć izrađivao skice.
Kad mi je nešto visi nad glavom, želim to odmah riješiti.
Rok je za dva tjedna, a ja se znojim svake minute.
Sranje!
Zabrljao sam.
Svaki je red bio zašiven u krivom smjeru.
Moram rastaviti sve redove,
okrenuti ih na drugu stranu, i onda ih opet zašiti.
Moram razdvojiti dva ova velika kvadrata,
okrenuti ih i ponovo ih zašiti.
Ovo nije bilo u današnjem…
Ponekad postane malo frustriran.
-Nije ti lako. -Da.
-Zapravo, prvo ih treba izglačati. -Brzo ću.
-Dobro. -Ili koliko god treba.
Da, ne bi trebalo biti predugo.
Kad mi je počelo ponestajati vremena za poplun nadahnut 60-ima,
uskočio je Potter.
-Sjajno ti ide. -Hvala.
Vidi ti to. Svi su savršeni.
On to riješi brzo.
Šokira vas.
Kad napraviš prva dva, stavi ih sa strane.
-Radim dva po dva? -Tako je.
-Dobro. -Dalje možeš sam.
Spreman sam.
Da se nađem s mlađom verzijom sebe,
rekao bih joj da više gleda kako da pomogne drugima.
I…
Do toga me doveo gubitak sina 2000. godine.
Moj je sin preminuo s 15 godina.
Trebao je transplantaciju srca i pluća.
I s 40 godina našao sam se u zatvore.
Preplavljen grižnjom savjesti.
Ovo što radimo ovdje
pomaže mi da se usredotočim.
A kad sam usredotočen, ne razmišljam o svemu tome.
-Naoštri mi škare. -Stare su, pa se istroše.
Kao da nema cijelih komada.
-Da se nisi usudio. -Skoro si ga nasamario.
Sranje.
-Izrezat ću ti rupu u ruci. -Rickyju se loše piše.
-Da. -Stavim ćemo prsluk Rickyju,
-Možda će ga to umiriti. -Bilo što da ga uspori.
-Dobro ti stoji, Ricky. -Hvala, Rod.
Još minutu.
Dobar si maneken.
Ovaj je težak tri kilograma, taman za dijete do 30 kg.
Šaljemo ih u školu za autiste.
Ovo je…
Ovo je odgovor koji smo dobili za jedan prsluk koji smo poslali.
Kaže: „Pozdrav. Radim u domu s dječacima koji primaju vaše darove.
Najstariji je rekao da mu je ovo najbolji Božić i bio je presretan.
Najmlađi, koji boluje od teškog autizma, obožava svoj,
a dnevni boravak postao je njegova igraonica.”
Vrlo nam je zahvalna i kaže da ih nikad nije vidjela toliko sretne.
To me uvijek pogodi.
G. Potter.
-Da. -Dođi sa mnom.
Da. Slijedit ću te, Frede.
-Sve sam posložio. -Lijepo.
I točno ovdje.
I…
-Ludnica. -Da.
Izgleda kao da ovaj dio ide dovde i onda se vraća.
-Da. -Dobro napreduje.
Ovo će nenamjerno ispasti jako fora.
Da, i ja mislim.
-Kad budeš spreman. -Dobro.
-Moramo ih pripremiti. -Da.
Dobro.
Odnesi dolje.
Dobro.
-Sad imaš i ključ? -Hoćeš da ga cinkam?
Svidjet će im se.
Freda više nema.
Neki je dan Fred napravio prekršaj
i morali su ga maknuti.
Često je radio na nečemu u ćeliji.
Uhvatili su ga s malim žiletima
kojima je rezao odjeću.
Pomalo je teško.
Ako ne ostanete prisebni ovdje
i pokušate zadržati… Past će te kao i on.
Bio je vraški dobar radnik.
Jednostavno, ponekad vas premjeste.
Svakoga mogu premjestiti i poslati dolje.
I više ne smiju dolaziti ovamo.
Mislim da će biti drukčije bez Freda.
Ne smijemo zaboraviti gdje smo. Nismo svi savršeni, ali se trudimo.
Samo želimo biti bolji.
Možda je trebao još nekoliko koraka za to.
To je sve, znate.
Hej, Paule. Donosim poplun iz 60-ih.
Čekaj.
Koji vrag?
Krivo je, jebote.
Moramo stati.
Maknimo ga. Moramo ga odnijeti natrag.
Imamo problem.
Moramo ga završiti prije kraja tjedna.
Pogledaj ovo.
Materijal nije bio skroz razvučen.
I onda ostaju mali nabori.
Ne mogu pustiti nešto takvo.
Zato što će ga netko čuvati jako dugo.
Moramo sve rastaviti.
Čovječe, ovaj je jako stisnut.
O, Frede. Jebote.
Primi ondje, prebacimo ga.
Sadrži puno kvadrata.
Imaš li ovakav? Samo mali kvadrat.
Isti materijal.
-Zelene? -Ne smije biti zeleno.
-Dobro. -Da, to je to. Dobro.
Fred ga je vidio?
Još ga nije vidio.
Moramo ovo vratiti.
Vidiš, više nema.
Sve je nestalo. Vidiš kako je to lako? Ništa strašno.
Gore je!
Najviše što mogu.
Pokažimo stražnju.
Imali smo mali problem.
Dobro. Sad smo opet u igri.
Kad odem, Rickyju će se slomiti srce.
-Da. -Idem u blaži zatvor.
Nadam se da ću za pet godina ili manje biti kod kuće.
Ovdje smo već mnogo godina.
Da, služimo zajedno već gotovo 25 godina.
-Nećemo… -Nikad nećemo izgubiti kontakt.
Teško je kad netko tko ti se sviđa ode.
Nakon mnogo godina… Gledam ljude kako odlaze
gotovo 40 godina.
Znate? I teško je.
Tko zna? Jednog dana možda i mene premjeste.
Nadajmo se.
Ali opet, zaslužujem li…
Znam što sam učinio. I svima to kažem.
I ne mogu zamisliti kako se obitelj osjeća.
Ne mogu.
Ali to je nešto što morate…
Nadate se da će oprostiti kao što sam oprostio sebi.
Uglavnom je to…
Većina si ne može oprostiti. Zato se ne mogu promijeniti.
Jer je taj demon još u njima.
Da biste praštali drugima prvo morate oprostiti sebi.
Kao što prvo morate voljeti sebe, a onda druge.
-Znaš? -Moraš to moći.
Ja prvi mogu posvjedočiti
da sam pustio svog demona van nekoliko puta u zatvoru.
I ne ponosim se time.
Ali moraš…
Moraš to pustiti, znaš? Ako to ne učiniš, izjest će te.
HVALA
Hej, White.
Da. Čovječe!
Ajme.
Dobili su ih.
„…izraziti svoju zahvalnost g. Whiteu (Chiliju)
i drugim ljudima koji šiju poplune.”
Ajme!
-To je dobro. -Zar ne?
Baš lijepo.
Sjajno.
Idem po klamericu da ga stavim na ploču.
Ovo je izrezano unaprijed.
-Nisu ravno… -72,16.
Ne bi trebali biti…
Odrezat ću ovo i onda staviti drugu na to…
OD ZAČETKA PROGRAMA RESTORATIVNE PRAVDE, GOTOVO 2000 POPLUNA…
Sviđa mi se dizajn.
…POKLONJENO JE LOKALNIM UDRUGAMA I NEZBRINUTOJ DJECI.
HVALA SVIM SUDIONICIMA PROGRAMA
U KAZNIONICI „SOUTH CENTRAL” U LICKINGU ŠTO SU PODIJELILI SVOJE PRIČE.
Prijevod titlova: Filip Lažnjak