Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DECATUR BOULEVARD
Hvad hedder du?
Tatiana Suarez.
Kom så, Tatiana!
Jeg tror, at jeg er verdens bedste. Med alt, hvad jeg har,
med hver en celle i min krop.
- Hun er så dominerende... - Suarez er i en liga for sig.
Vi har ikke set nogen dominere sådan i kvindernes MMA i lang tid.
Tatiana Suarez er en af de store "hvad nu hvis'er" i MMA'ens historie.
Vi troede alle, hun ville blive nummer et.
Men livet har været hårdt ved hende.
Tatiana Suarez var på et tidspunkt det amerikanske OL-håb.
Planen røg i vasken grundet en alvorlig skade,
som afslørede noget meget større end det.
Men hun har overvundet det hele.
Jeg har været i helvede og tilbage igen.
Jeg stopper ikke, før jeg når toppen.
Det her er min passion. Det er derfor, jeg er her.
Men jeg har været væk meget længe.
Man tænker: "Bliver jeg den samme Tatiana?
Den samme atlet?"
Det tidligere wrestling-vidunderbarn vender tilbage efter næsten fire år.
Kan du prøve igen?
Alle så et stort potentiale i mig.
Og nu, efter alt, jeg har været igennem...
Kæmpende fra Rancho Cucamonga, Californien...
...er tiden inde for mig.
...Tatiana Suarez!
- Alt okay? - Ja.
OTTE MÅNEDER TIDLIGERE
Jeg begyndte ikke til MMA, fordi jeg ville være andenbedst.
Jeg vil vinde UFC.
Og det har jeg troet på, lige siden jeg trådte ind på måtten.
Det er som et spil skak
eller poker, og jeg har den bedste hånd.
Folk kalder det "mixed martial arts," og for mig er det en kunstform.
Det er en udtryksform.
Tid!
Du snød os.
Hvorfor?
Du kommer uden et bælte.
Ej!
Man tænker: "Nåh, intet bælte,"
og så: "Åh, pis!"
PROFESSIONELLE MMA-KÆMPERE
Jeg prøvede et langt skridt tilbage
fra den half guard til leg lock step.
Jeg prøvede det på alle.
Jeg prøvede det på hende 40 gange, hun blokerede det 41 gange.
Du var også wrestler?
- Ja. - På højt niveau.
Ja.
Jeg har altid været et konkurrencemenneske.
Jeg har altid haft ambitionen og arbejdsmoralen.
Jeg kan ikke forklare det. Jeg har gjort det, lige siden jeg var lille.
Tatiana har altid været meget aktiv.
TATIANAS BEDSTEMOR
Hun ville altid være midtpunkt.
Hun har altid været en lille krudtugle.
I dag er det Tatianas fødselsdag
Tillykke...
Chris, ned med hovedet.
Tatiana tog altid med, når hendes bror var til wrestling,
og hun var meget observant.
Til en konkurrence sagde hun: "Jeg vil også wrestle."
TATIANAS MOR
Jeg sagde: "Piger wrestler ikke."
Tatiana har altid været typen...
TATIANAS BROR
...der går efter det, hun vil have.
Så hun wrestlede mod drengene.
Hun havde små bløde sokker på.
Hun havde en lille høj hestehale og pandehår, og så gik hun ud
og lagde de unger om på ryggen.
Og så rejste hun sig og smilte.
Jeg forelskede mig i wrestling, da jeg var lille.
Du, bedstemor, dit barnebarn giver blå mærker!
Er hun ikke bare sej?
Vi har et ordsprog i wrestling:
"Man må være lidt som en hund."
Tatiana er en hund.
Det er det mexicanske blod, der løber i hendes årer.
Kom så, Tatiana!
Da jeg var 12, besluttede jeg,
at jeg ville være olympisk mester.
Sådan!
Da jeg kom på gymnasiet, holdt jeg mig det mål for øje.
Kom så, Tati. Du har den, skat.
Hun tog ikke til sin dimission. Hun tog ikke med til skolebal.
Hvis der var fest,
så var hun til en eller anden wrestling-konkurrence.
Så hun ofrede meget.
Alt handlede om wrestling og om at nå mit mål.
Hun wrestlede mod nogle af de bedste drenge i Californien.
Og selvom de var unge,
så var Tatianas evner helt uhørte.
TATIANAS TRÆNER I GYMNASIET
Den pige ville ikke tabe.
Hun blev en galionsfigur for kvindernes wrestling.
Og hun betød meget for Northview.
Jeg var landets bedste på det tidspunkt.
Jeg var ikke engang i min bedste form,
jeg havde kun lige begyndt min sportskarriere.
TOYOTA-MESTERSKABERNE 2007 DIVISIONSMESTER
Wrestling er en individuel sport, men det kræver en masse støtte,
og Northview helt generelt, alle trænerne og holdet,
formede mig ikke kun som wrestler, men også som person.
CALIFORNIEN
VESTCOVINA
NORTHVIEW GYMNASIUM
Jeg har været så utrolig heldig, at jeg kan komme tilbage
og hjælpe til og stadig være en del af Northview-familien.
Det er jo en af vores egne, Tatiana Suarez.
Hun startede her. Hun er den første firdobbelte mester.
Hun har sparket røv på mange drenge på den her linje.
Og vi er så heldige
at have et medlem af verdensholdet her.
Giv hende en hånd.
Tatiana Suarez er en Northview-stjerne...
TRÆNER, KVINDE-WRESTLING
...selv for drengene.
Hun var en af pionererne inden for kvinde-wrestling i Californien
og rundt i landet.
Bryd!
Jeg skal have min albue herom. Det er mit forsvar.
Hun wrestlede mod drengene, hvilket var hårdt.
Det er traditionelt set et mesterskabsprogram.
Jeg tager et skridt frem. Det giver mig nok plads,
det giver min krop nok plads.
Tatiana Suarez er lidt af en legende.
Det er altid spændende, når hun kommer.
Da jeg startede til wrestling, var der en træningslejr,
hvor hun kom og talte til os.
Og især for mig, der lige var startet til wrestling
og ikke så mange piger i sporten,
så var der her en, som havde skabt sig et navn.
Og det var den største øjenåbner i forhold til:
"Wow, jeg kan virkelig gøre det her."
Jeg prøver at have samme mentalitet som Tatiana.
Alt det, hun har gjort...
Jeg vil følge i hendes fodspor.
Jeg skubber fremad.
Så snart, hun skubber tilbage, så kaster jeg kroppen ned. Okay?
Wrestling er ikke for alle.
Man skal have en stærk gejst,
et stærkt sind, og man skal være villig til at tage et nederlag.
At se hvor mange unger, der har været herigennem
og er blevet succesfulde voksne,
fra alle mulige baggrunde, det er utroligt.
Kvinde-wrestling er stadig ret nyt.
Det er din tur, ikke?
Lad hende gribe om din hals.
Kulturen er meget mere accepteret nu end for nogle år siden.
Da jeg begyndte at tage Tatiana med til nationale konkurrencer,
var der kun fem universiteter i USA,
der støttede kvinde-wrestling og havde hold.
Og det må være tæt på hundrede nu.
Det er en af de hurtigst voksende sportsgrene i USA.
Det er fantastisk.
Du går i gang, du skubber,
hun skubber tilbage, og så her.
Jeg vil bare gerne inspirere dem, især fordi jeg selv er latina.
Jeg bor i Californien, her er en masse latinaer.
Hele holdet er latinaer. Det føles godt at hjælpe dem,
for der er mange gammeldags mexicanere,
der ikke mener, at kvinder burde dyrke sport.
Jeg elsker at vise, at man stadig kan være kvinde
og have succes med wrestling, med at kæmpe.
Og det samme kan deres døtre og deres døtres døtre.
Det er den amerikanske drøm, du ved.
Deres forældre ønskede for dem
og for deres børn, at de fik et bedre liv i dette land.
Og gennem hårdt arbejde i sporten kan de få de her muligheder
som at komme på universitetet.
Man lægger et grundlag,
som man kan bygge videre på i generationer.
Jeg kommer fra en kultur, hvor piger ikke dyrker sport,
men min bror wrestlede, og jeg tænkte: "Wow."
"Det vil jeg virkelig gerne prøve."
Jeg har uden tvivl fået større selvtillid.
Det siger mange folk også til mig,
især min mor og mine holdkammerater.
De er som en anden familie.
Det er den bedste følelse, at vi er der for hinanden.
Mine bedste venner går igennem det samme,
eller også har de gjort det.
Alle i rummet presser hinanden.
Alle giver sig 100 procent.
Wrestling har faktisk givet mig alting.
Når jeg wrestler, lukker jeg alle frustrationer og vrede ud.
Og det har gjort mig meget mere udadvendt.
- "Vikings" på tre! En, to, tre. - Vikings!
- Vi knækker ikke! - Vi knækker folk!
- Sådan! - Ja!
"Vi knækker ikke. Vi knækker folk." Det er vores motto.
At uanset, hvad vi oplever, så knækker vi ikke.
Da jeg var sytten år gammel, var jeg firdobbelt national mester.
Presset på mig var stort,
fordi jeg ville være olympisk mester.
Men jeg føler, at jeg trives under pres.
Jeg løber ikke fra det.
Folk har altid fortalt mig,
at jeg ikke burde wrestle, fordi jeg er en pige.
At jeg ikke burde være der.
Jeg bruger det som brændstof, når folk tvivler på mig,
så vil jeg modbevise dem.
2008 AMERIKANSK OL-KVALIFIKATION
Tatiana kom på verdensholdet, da hun var 17 år gammel.
Det var helt uhørt.
Og til de nationale mesterskaber
slog hun faktisk den forsvarende mester.
Wrestling er den første sport. Den originale sport.
Det er den ældste sport til OL.
Tatiana var en fantastisk konkurrent, da hun var meget ung.
CHEFTRÆNER, TEAM USA
Så nåede hun et seniorniveau, og hun var så konkurrencedygtig
og nåede hurtigt toppen,
for hun ville ikke skubbes ned igen.
Der var ingen latinaer på det amerikanske hold.
Så jeg var meget stolt af at være den første latina,
der skulle repræsentere USA.
Terry så et stort potentiale i mig, og han investerede meget tid i mig.
Jeg tror virkelig, Tatiana var blevet olympisk mester.
Hun er den type atlet.
Nogle folk vil bare gerne vinde.
Tatiana havde brug for at vinde. Og der er forskel.
At fejle var ikke en mulighed.
CHRIS' HJEM LA PUENTE, CALIFORNIEN
Hvad så? Hvordan har kroppen det?
Jeg har det godt.
Føler du dig klar?
Jeg er begyndt at sparre.
Før wrestlede jeg bare og lavede jiu-jitsu.
- Ja. - For jeg vil træne hårdt,
men jeg er nervøs.
Du behøver kun hård træning to eller tre dage om ugen.
- Forstår du? - Men jeg træner hårdt...
- Ja. Men det er det, jeg siger... - ...alle dage.
...det skal du lave om på.
Du har kun et årti.
Jeg har et rigtig godt forhold til min bror.
Vi var tætte som børn.
Du ved, hvad man siger:
En wrestler går igennem væggen,
en jiu-jitsu-type finder hurtigste vej udenom væggen.
Du har altid gået igennem væggen,
du skal op ad væggen, men sådan sidelæns.
Ja.
Jeg voksede op med kun en forælder. Min far gik, da jeg var syv.
Han skulle hente mig på min fødselsdag.
Vi skulle i Disneyland. Men han kom bare aldrig.
Jeg kan huske, når vi kørte bil og radioen var tændt,
og der spillede en latinamerikansk sang, så sagde hun:
"Skift kanalen, sluk for det."
Og hun fik tårer i øjnene, fordi det mindede hende om hendes far.
Min mor stod tilbage med alt.
Og det hjalp at have min bror der,
fordi jeg ikke havde en faderfigur.
Jeg hjalp med at opdrage Tatiana. Skiftede hendes bleer, gav hende mad.
Hun var min lille ven.
Han var ikke gammel nok til at være min far, men han passede på mig.
Godt, et styks sprød burger på vej.
Jeg ville være den person for hende, som hendes far aldrig havde været.
- Hvorfor spiser du ikke? - Jeg er ikke sulten.
Måske er grunden, at da jeg var lille,
var der aldrig andre, der passede på mig.
Det var altid mig, der passede på alle andre.
Det kan være meget hårdt at være alenemor.
Jeg blev gravid med Chris, da jeg var 15.
Min mor ville have, jeg skulle få en abort,
fordi hun mente, det var bedst...
...men det ønskede jeg ikke.
Jeg købte en autocamper i El Monte, da Chris var fem,
og så fik jeg Tatiana kort tid efter.
Men der var stor usikkerhed derhjemme.
Vi havde ikke et stabilt hjem, da vi var små.
Jeg ville være børnelæge. Jeg fik gode karakterer og...
...klarede mig godt i skolen. Jeg talte til min dimission.
Undskyld.
Min stedfar misbrugte min mor.
Han udførte psykisk vold mod hende.
Nogle gange slog han mig
eller gjorde ting mod mig.
Han sagde, at han ville hente sin pistol og dræbe hende.
Det gjorde han tit. Ikke bare den ene gang.
Men fordi han misbrugte hende,
var hun ikke så god til at udtrykke...
Jeg ved ikke, om det var vrede eller frustration eller hvad.
Lisas reaktion, når de wrestlede,
det var tit i overkanten.
Det betød for meget for hende, at de klarede sig godt.
Gør skade på ham. Få ham til at græde.
Sejr var en prioritet for min mor. Det var ikke en valgmulighed.
Det var hårdt.
"Du har fandme bare at vinde, for ellers gør jeg sgu det her."
Næsten som en frygt for Gud.
Engang havde jeg tabt en turnering.
God kamp.
Min bror ville tage med os.
Og jeg tænkte, at min mor...
...hun tog det virkelig pænt, at jeg tabte.
Normalt blev hun virkelig hylet ud af den.
Hun behandlede mig anderledes, fordi min bror var der.
Bagefter tog vi hjem til min mormor
og satte min bror af.
Mit hjerte sank, fordi jeg vidste...
Jeg vidste, hvad der ventede mig. Hun ville blive vred.
Han steg ud af bilen, og med det samme...
...så slog hun mig.
Da jeg var lille, følte jeg stor vrede mod min mor.
Jeg ville altid modbevise hende og også gøre hende glad.
Jeg kunne aldrig leve op til hendes forventninger.
Det var hårdt,
for man vil bare have kærlighed fra sin forælder.
Jeg forsøgte at beskytte hende.
Hun skulle være i sikkerhed.
Jeg forsøgte mit bedste. Jeg ved ikke, om det var godt nok.
- Chris Lopez. - Sådan, Chris!
Da jeg blev ældre og tog væk på universitetet,
blev jeg voksen, og hun var stadig lille.
Vi havde en svær telefonsamtale, da jeg var på universitetet.
Hun ringede og græd, fordi jeg var væk.
Hun spurgte, hvorfor jeg havde forladt hende.
"Hvorfor forlod du mig?"
Jeg følte mig ansvarlig.
Jeg vil altid huske hendes stemme og tårerne, da hun sagde det.
- Bliv der. - Drej! Drej rundt!
Jeg elskede at wrestle. Der var en fantastisk flugt.
Jeg lagde al min energi i at wrestle
og at have succes med det.
Tatiana Suarez.
Det hjalp mig igennem megen af den smerte, som jeg følte.
Alle finder ting i livet, der hjælper dem igennem det hele.
Og min ting var wrestling.
Det var sådan, det hele startede.
Folk opdager ofte, at wrestling som sport
forbereder dem på livet.
Det forbereder en på alle op- og nedturene, sejre og nederlag.
Og det handler om, hvordan man møder dem, og hvordan man anskuer dem.
Jeg kæmpede med mit mentale helbred i hele gymnasietiden.
Jeg havde angst og depression.
Jeg vidste ikke, hvor slemt det var, før der, hvor COVID først ramte.
Jeg følte mig alene.
Alle har en forskellig historie,
men wrestling har hjulpet på mit mentale helbred.
Det fik mig ud af sengen.
Wrestling fik mig op af det hul, jeg havde fået mig selv ned i,
og det hul som jeg var landet i. Og så kunne jeg se fremad.
Jeg ville sige til mit yngre jeg:
"Du er på vej mod stjernerne.
Og det bliver hårdt, men du finder altid vejen frem."
Da jeg repræsenterede Team USA,
skulle jeg bo på OTC. Jeg var glad for at skulle bo der.
OLYMPISK TRÆNINGSCENTER
Jeg var glad for at rejse. Min mor og jeg så ikke hinanden.
Vi talte dårligt sammen.
Jeg kom hverken hjem til Thanksgiving eller jul.
Men jeg nød at bo på OTC,
for det eneste man laver, er at spise, sove og wrestle.
Og sådan er jeg.
Så er det anden runde i Verdensmesterskabet.
Jeg wrestlede internationalt, og jeg klarede det rigtig godt.
Jeg vandt bronze, da jeg var 17.
Så jeg tænkte, at jeg ville blive olympisk mester.
Jeg skulle bare modnes som atlet, og det var bare et spørgsmål om tid.
FRANKRIG 2011
Vi var til French Open. Min nakke gjorde ondt.
Det snurrede i mit ansigt og i min arm.
Under opvarmningen kan jeg huske, at jeg tænkte:
"Hvordan skal jeg komme igennem den her turnering."
Men jeg endte med at smadre hende.
Jeg var så stolt, fordi jeg havde lavet det mentale skifte
fra negativt til positivt i løbet af nogle minutter.
Og jeg vandt French Open.
Og så fløj vi hjem.
Hun lavede hele tiden et lille ryk
og løftede skulderen sådan her.
Jeg sagde: "Det er vi nødt til at få kigget på.
Der foregår noget."
Jeg var til træning, og jeg kunne ikke bevæge mig.
Jeg ved ikke, hvor længe der gik.
Det kunne ikke have varet længe, men jeg kunne ikke bevæge mig,
og jeg kan bare huske, at det føltes som en evighed.
Hendes hals låste sig fast, og hun skreg.
Og det skræmte hende fra vid og sans. Ingen ønsker at være lam, vel?
De ringede efter en ambulance, og jeg troede, de ville sige:
"Det ser fint ud."
"Vi gør lige sådan eller sådan, og så kan du wrestle igen."
Men min rygrad var skæv.
Nakkeskader er invaliderende for en wrestler.
Underbevidst tænker man: "Åh nej...
PROFESSOR I MENNESKELIG PRÆSTATION
...er det her den sidste millimeter, der lænker mig til en kørestol?"
De sagde: "Du bør ikke wrestle mere.
Vi tror, du kan blive lam."
Hun tog hjem efter det og kom aldrig tilbage til sporten.
Men nakkeskaden reddede faktisk hendes liv.
En specialist skulle se på min nakke, og på grund af diagnosen
tog de billeder, og de så en knude på min skjoldbruskkirtel.
Jeg fik lavet en biopsi, og det viste sig at være kræft.
Det er skræmmende at høre "kræft."
Jeg var knust.
Jeg var så bange.
Hun holdt meget for sig selv,
men man kunne se på hende,
at det var hårdt for hende at skulle håndtere det.
Hun...
...forsvandt ligesom.
Lyset blev bare slukket. Det var væk.
De skulle ikke bekymre sig, så jeg håndterede det selv.
Jeg var meget deprimeret.
Jeg følte mig hjælpeløs og alene.
Nogle gange overvejede jeg selvmord.
Det var hårdt,
fordi jeg skulle kæmpe mod en sygdom, der kunne slå mig ihjel.
Men jeg havde ikke lyst til at være der,
fordi jeg ikke kunne wrestle.
Jeg fik fjernet skjoldbruskkirtlen,
men det havde også spredt sig til mine lymfekirtler og mod mine lunger,
så de måtte også fjerne nogle af mine lymfekirtler.
Skjoldbruskkirtlens primære opgave er at regulære stofskiftet.
Forestil dig, at den del der styrer, hvor megen energi du har,
hvornår du skal restituere,
hvor meget du har forbrændt, din kropsmasse, den er væk.
Det er meget svært...
...for et almindeligt menneske at klare en dag uden skjoldbruskkirtel.
For ikke at nævne en professionel atlet.
Efter min nakkeskade og kræften måtte jeg tage hjem til Californien.
Jeg var et følelsesmæssigt og mentalt rod.
Det var hårdere ikke at kunne wrestle end at finde ud af, jeg havde kræft.
Det var så svært for mig, fordi jeg brugte det som en flugt,
og det kunne jeg ikke mere.
Jeg var så deprimeret, og der var lang tid,
hvor jeg tænkte: "Hvad skal jeg gøre?
Hvem er jeg?"
Men en ting, jeg lærte af wrestling,
er, at når det bliver svært, må man blive ved at skubbe på.
Jeg blev et bedre menneske i den periode.
Jeg havde lagt meget af min værdi i wrestling,
og det tvang mig til at finde ud af, hvem jeg var som person
og ikke som wrestler.
Det var en gave, for det var svært, mens det stod på,
men jeg overvandt kræften og fik den behandlet.
Men må samme tid vidste jeg, at jeg ikke var færdig.
"Jeg skal nok finde en måde at wrestle på igen."
Hun er ikke et almindeligt menneske.
Ikke at det er en dårlig ting, men sådan er hun ikke.
Hun er et konkurrencemenneske. Hun elsker bare at konkurrere.
Hun kan ikke andet.
Jeg forsøgte at være den, der hele tiden var der for hende.
Hun skulle vide,
at uanset hvad, så er jeg der.
"Om du så arbejdede i en dyrehandel.
Jeg elsker dig stadig lige så højt." Men det ønskede hun ikke.
Jeg måtte finde ud af, hvad jeg skulle gøre,
som ikke var så hårdt ved min nakke.
Hun begyndte til jiu-jitsu, og jeg tænkte: "Er det nu klogt?
Er det ikke lige som wrestling?"
Og hun svarede, det var blidere ved nakken.
Jeg er bange for at blive lam,
men mit behov for at være den bedste
vejer tungere end den frygt.
...du føler, han er i en god stilling, trin, trin.
Første gang jeg så hende,
lavede hun jiu-jitsu.
Jeg så hende rulle rundt...
TATIANAS CHEFTRÆNER
...og hun var bare et naturtalent. Hun fandt de rigtige steder,
hvor hun skulle placere sin vægt og lægge presset.
Han kiggede på mig. "Har du gjort det her før?"
"Nej, men jeg har wrestlet."
Og han sagde: "Det kan jeg se."
Hun vandt over en masse fyre, og jeg fandt ud af
et par dage senere, hvilken kaliber af wrestler hun var.
Jiu-jitsuen var i et MMA-center, så jeg var omgivet af wrestlere,
teknikkerne og det hele,
så det kunne jeg lige så godt.
MMA betyder "blandet kampsport,"
som basalt set tager elementer fra jiu-jitsu,
boksning, wrestling og alle former for kampsport,
der findes, og blander dem sammen til en sport,
og så finder man den mest dominerende person.
Tatiana Suarez' udgangspunkt er wrestling.
Nogle af de bedste wrestlere har fundet stor succes inden for MMA,
og jeg mener, at wrestling er det bedste udgangspunkt,
det bedste fundament at have, hvis man er MMA-kæmper.
Hun skilte sig ud lige fra starten.
Vi har flest mænd,
og mange af dem kom og spurgte mig,
hvem hun var.
Tati begyndte at træne med mig i 2012 og begyndte aktivt som MMA-kæmper
i 2014.
TATIANAS DEBUT SOM PROFESSIONEL, 2014
Sådan, Tatiana. Gå efter knæene.
Tatiana Suarez.
Da hun var rask, fulgte hun sit kald igen,
hvilket er at konkurrere.
Og jeg vidste, at når hun var begyndt,
så var det held og lykke til de andre kvinder,
for hun er noget for sig selv.
Sådan!
Jeg havde kun kæmpet i seks måneder.
Og så hørte jeg om showet The Ultimate Fighter.
Jeg ville være med!
Toogtredive kæmpere med ét fælles mål.
At overleve den mest intense konkurrence i MMA.
I The Ultimate Fighter skulle 16 kæmpere bo under samme tag.
Og det var en turnering.
Vi går ud og finder den absolut bedste...
DANA WHITE FORMAND, UFC
...i hver vægtklasse,
og to af verdens bedste kæmpere er deres cheftrænere.
Som træner i The Ultimate Fighter skulle jeg vælge et hold.
Jeg skulle vælge nogle, som skulle kæmpe under mit navn.
CLAUDIA GADELHA FHV. UFC-KÆMPER
Jeg er konkurrencemenneske.
Og vinderen ville vinde et sekscifret beløb og en kontrakt med UFC.
Tag hende så! Kom så! Sådan!
Jeg havde kun kæmpet tre kampe,
så The Ultimate Fighter gav mig muligheden
for at få nogle flere kampe, mere tid i buret.
Jeg var ikke i tvivl om, at jeg ville vinde showet.
Til optagelsesprøverne skulle man bare rulle
i to minutter.
UFC 25 ÅR
Bagefter lavede jeg lidt striking. Jeg smadrede pigen.
Efter et par uger ringede de til mig.
"Du er med i showet."
Jeg arbejdede i en dyrehandel,
for det kunne jeg gøre på deltid, mens jeg trænede MMA.
Så jeg fortalte min chef, at jeg sagde op.
Jeg sagde: "Jeg er kommet med i TUF-showet."
Og så sagde hun:
"Jamen, så ses vi om et par måneder."
Og jeg sagde:
"Jeg kommer ikke tilbage." Og så gik jeg.
Første gang jeg så Tatiana, tænkte jeg:
"Den her pige er noget særligt."
Og da jeg så hende kæmpe, tænkte jeg:
"Hold da kæft. Hun mener det."
Vælg din første kæmper.
Tatiana.
Tatiana var meget fokuseret. Hun vidste, hvad hun ville have.
Og det elskede jeg ved hende. Man kan ikke lære at have nerve,
og det er Tatiana det perfekte eksempel på.
Hun har været igennem meget i livet, som har ført hende hertil.
Tatiana er ikke typen,
der spiller et offer. Hun arbejder for det.
Og hun vinder.
Jeg nåede til finalen i The Ultimate Fighter.
Finalen i stråvægt står mellem Tatiana og Amanda.
De kører en reklame, fordi det er finalen, og jeg er ude bagved,
og jeg kan høre hende snakke om mig:
"Ja, Tatiana er ikke vant til at være...
...sømmet. Så jeg er en hammer og knuser hende." Jeg var helt rolig.
Og så pludselig hører jeg hende sige det,
og så blev jeg vanvittig.
TUF, SÆSONFINALE 2016
Ingen skal knuse mig.
Jeg var ikke engang nervøs, fordi jeg var så vred over,
at nogen troede, de kunne knuse mig.
Her har vi den ubesejrede Tatiana Suarez.
Hun har wrestlet hele sit liv og har fantastiske chain wrestling-evner
og måder at lægge modstanderen ned,
men er også meget alsidig i sine submissions.
Jeg tog hende ned og bombarderede hende bare,
og pludselig er jeg i en arm bar.
Cooper forsøger sig med en arm bar.
Jeg tænkte: "Jeg tapper ikke ud. Så må hun brække min arm.
Jeg slår hende alligevel med en arm. Jeg bliver The Ultimate Fighter."
Jeg var ligeglad.
Godt forsvarsarbejde af Suarez.
Endelig fik jeg min arm fri.
Flot knytnæve fra Suarez.
D'Arce-forsøg her. Hun fortsætter med et japansk slipsegreb.
Hvis hun får det højre ben om hendes.
Jeg ramte med min D'Arce, og hun tappede ud,
men dommeren så det ikke.
Jeg måtte sige til ham: "Hun tapper ud."
Og pludselig flagrede hendes ben,
fordi hun var ved at besvime.
Hun går i panik, og han siger: "Stop."
Tatiana Suarez er The Ultimate Fighter!
Tatiana Suarez laver en fantastisk afslutning på The Ultimate Fighter.
Det var en slags bekræftelse.
Endelig kunne verden se, hvad jeg vidste.
Stråvægtsvinderen af sæson 23 af The Ultimate Fighter,
Tatiana Suarez!
Min sejr gav mange mennesker håb.
De havde set mig være igennem så meget.
Min familie, Northview og alle andre.
De havde set mig miste noget,
men jeg fik noget endnu bedre.
Jeg har været i helvede og tilbage. Jeg har overvundet kræft.
Og hvor jeg kommer fra, siger vi: "Vi knækker ikke. Vi knækker folk."
Og jeg knækker aldrig. Jeg har overvundet meget,
og jeg stopper ikke, førend jeg når toppen.
Da hun sagde: "Hvor jeg kommer fra...
Hvor jeg kommer fra, knækker vi ikke."
Der blev ringen sluttet.
Man træner nogen og får dem til at tro på sig selv,
det gør en meget stolt.
Jeg så min mor ude bagved, hun græd,
og hun sagde: "Jeg er så stolt af dig."
Jeg krammede hende og indså,
at havde hun ikke ofret så meget, var jeg ikke nået hertil.
VI FORANDRER VERDEN EN PERSON AD GANGEN
Hej!
Maria. Skal vi øve?
- Ja. - Okay.
Hver gang jeg går derud, er der et nyt niveau,
som du skal kunne modstå.
Så det gør jeg hver dag til træning,
så jeg føler mig selvsikker i buret.
Jeg nyder at presse mig selv hårdt.
Jeg nyder næsten følelsen af at knække nogen under træningen.
Hendes wrestling og grappling er ikke bare godt, hun er overlegen.
Det adskiller hende fra alle andre...
PROFESSIONEL MMA-KÆMPER
...også hendes striking.
Tatiana er en led wrestler. Stort pres på toppen.
Hendes hænder og striking...
PROFESSIONEL MMA-KÆMPER
- ...har bare set godt ud. - Jeg er syv kilo tungere end hende,
jeg har wrestlet hele mit liv, og jeg må bruge alle mine kræfter
for ikke at blive lagt ned
eller blive choket ud.
Boks, boks! Gør lidt modstand nu.
Kæmp lidt.
Omkring 50 procent. Kæmp lidt.
Jeg glæder mig til at kæmpe mod nogen i et bur igen.
Jeg elsker at konkurrere, men det er også voldeligt.
Det er en voldelig kunstform.
Jeg kunne gøre det mod buret.
PROFESSIONAL MMA-KÆMPER
Ja. Men i midten?
I midten, det lukker afstanden,
og du er i sikkerhed, når du laver dit greb.
Og så griber jeg bare.
- Grib og se, hvad der sker. - Ja.
Mon vi får grappling-runder bagefter.
Jeg grappler i alle mine runder, så jeg ved det ikke.
Jeg forsøgte en underhook og at få fat i dit ben.
Ja.
Kan jeg stå imod Tatiana, kan jeg også stå imod denne pige.
Det er en enorm del af mit liv at hjælpe andre piger til
at føle, at de kan udøve en mandsdomineret sport.
Det skal være mit eftermæle.
En af udfordringerne ved wrestling er,
at jeg ikke følte mig som en pige.
Jeg wrestlede mod en masse fyre.
Og der blevet sået tvivl om mig, fordi jeg var en pige.
"Ja, jeg er åbenbart en af dem, der gerne vil."
Men jeg føler mig speciel.
Mange bliver bange, når de hører det.
"Nå, hun wrestler. Prøv ikke på noget med hende."
Vi ser mere onde ud end andre,
så det adskiller os.
Jeg ville aldrig skille mig ud,
og wrestling har gjort mig mere udadvendt.
Jeg føler, at jeg kan udtrykke mig, gå med makeup, sætte mit hår,
gøre hvad jeg kan for at se godt ud, fordi jeg føler mig selvsikker.
Jeg associerer ikke det at kæmpe med at være maskulin.
Jeg elsker at være en stærk kvinde.
Jeg synes, det at være stærk er feminint.
Jeg føler, at jeg repræsenterer kvinder.
Jeg repræsenterer mit fællesskab. Jeg repræsenter latinoer.
Og derfor forsøger jeg ikke kun at være fantastisk som kæmper,
men også som menneske.
Jeg synes, at hele rejsen gør en til et bedre menneske,
hvis man bruger forhindringerne til at forbedre sig selv.
Efter jeg vandt The Ultimate Fighter kæmpede jeg mod Viviane Pereira.
Det var en enstemmig afgørelse.
Så kæmpede jeg mod Alexa Grasso og fik en rear naked choke.
19. MAJ 2018
En imponerende indsats af Tatiana Suarez.
Efter det kæmpede jeg...
...mod Carla Esparza og vandt på en teknisk knockout i tredje runde.
- Tatiana Suarez! - Hold da op!
Efter jeg slog Carla, refererede mange til mig
som "mesteren" allerede,
så jeg var sikker på, jeg var på vej mod titlen.
Så bad de mig om at kæmpe mod Nina Ansaroff,
som var den forsvarende mester.
8. JUNI 2019
Her er hun, folkens, kvinden som er på alles læber.
Nummer to stråvægts-udfordreren, den ubesejrede Tatiana Suarez.
Et par uger inden var jeg kommet til skade med nakken under træning.
Jeg vidste ikke, hvor slemt det var, men endte med at kæmpe.
Suarez er i blå, Nina Ansaroff er helt i grå.
Lige fra starten følte jeg en jagende smerte i armen.
- Og hun fik hende ned. - Det er en kompliceret kamp.
Det mentale er en af de største ting,
som jeg måtte overkomme,
fordi man frygter for at blive lam.
Man må ikke tænke på lammelse, mens man kæmper i buret.
Efter en enstemmig afgørelse er vinderen
Tatiana Suarez.
Efter hendes kamp i 2019, tænkte vi allesammen:
"I 2020 vinder hun OL." Det er afgjort.
Det lod vente på sig,
jeg vil bare se det bælte på mig.
Efter kampen føltes det meget værre...
- Folkens, Tatiana Suarez! - ...men det gik op for mig,
at jeg nok havde brug for at holde en lang pause.
Jeg slog mig sammen med Andy Galpin, og vi lavede en handlingsplan for,
hvordan jeg skulle komme mig, fordi jeg vidste, at jeg ikke...
Det kunne jeg ikke klare selv.
Vi tænkte nok, det ville tage en seks-syv måneder,
og det er fire år siden.
Hendes nakkeskade var indviklet, og det er stadig en stor udfordring,
fordi det berørte alt.
Det, vi bad Tatiana om at gøre,
kender jeg ikke mange, som kunne klare.
Forestil dig at bruge tre en halv time
på at strække din hals syv dage om ugen.
Nogle gange tænker jeg:
"Hvad, hvis det ikke bliver bedre?" Så jeg tog en dag ad gangen.
Jeg vil ikke tænke: "Hvad nu hvis?"
Jeg vil tænke: "Jeg gik efter det."
Måske fejlede jeg, men jeg prøvede.
Det tog halvanden år, måske to, men vi nåede endelig i mål.
Vi tog på en testtræningslejr, og alt gik perfekt.
"Hold da kæft, du klarede den
gennem træningslejren. Lad os finde en kamp."
Jeg havde en kamp i sigte.
Træningslejren gik godt.
Jeg ville wrestle, så jeg endte live med en fyr.
Og jeg rev ham ned.
Og det generede ham nok.
Så han laver en shoot og skubber mig op mod væggen.
I et bur har man mere plads til at arbejde,
fordi buret bevæger sig, så når væggen ikke bevæger sig,
er det noget helt andet.
Han samler mine ben,
og så prøver han bare at rive mig ned,
og så hører jeg det højeste knæk, man kan forestille sig.
Det lød som om, et baseballbat ramte noget.
Mit knæ vendte den helt forkerte vej,
og det gik af led.
De prøver at berolige mig, mens jeg skriger.
Mit knæ peger den modsatte retning, så jeg flekser lårmusklen,
og så hopper det på plads igen.
Jeg lå der, og det var svært,
for jeg var kommet tilbage fra noget virkelig hårdt,
både mentalt og fysisk, jeg havde arbejdet for at nå dertil.
Så det var virkelig svært.
Jeg tror aldrig, jeg har overvejet at give op,
men lige der følte jeg det virkelig.
Efter jeg blev skadet,
fik jeg lavet en MRI-scanning, og de ringede til mig
og de sagde:
"Det er slemt. Det er en af de værste skader, jeg har set."
Han siger: "Det ligner en motorcykelulykke."
Hun havde ikke skadet knæet. Hun havde revet det af benet.
Det var hjerteskærende nok at have vredet sit knæ
og vente fire måneder mere.
Men det her var værre.
Det var mit laveste punkt.
Hver dag var en kamp, det gjorde så ondt.
Og jeg mener mere følelsesmæssigt og mentalt.
Jeg lå i sengen i en uge og græd.
Men så tænkte jeg: "Okay, vi må finde på noget."
Hun er meget heldig at være i UFC.
Så hun har adgang til UFCs Performance Institute,
hvilket er enormt belejligt,
især under den knæskade.
Efter nogle timer var hun på telefonen
med nogle af de bedste fysioterapeuter i verden.
Hun talte med kirurger i hele landet.
Kirurger, som ikke tager nye patienter længere.
Herop...
Når en atlet får så stort et traume i et led,
så er de kandidat til kirurgi.
Og det bliver en lang rejse tilbage.
Flot.
Jeg mødte Tatiana, da jeg arbejdede for Team USAs OL-hold.
Så jeg har arbejdet med Tatiana siden 2011.
Jeg har set hendes op-og nedture.
LEDENDE FYSIOTERAPEUT, UFC
Jeg kender hendes skader, og har lært, hvad der fikser dem.
Når man kender Tatianas viljekraft,
er der aldrig en skade, der får has på den pige.
Hun har større mål, større drømme, hun vil helt til tops.
Det lyder godt.
Jeg blev opereret her i Las Vegas.
Og to dage efter startede jeg i fysioterapi.
Ens comeback starter ikke, når man allerede er rask igen.
Comebacket begynder, mens man stadig er skadet og har brug for kirurgi
og inden operationen. Sådan så jeg det.
Mit comeback startede det øjeblik, jeg besluttede at kæmpe igen.
Tatiana Suarez er et af de stærkeste mennesker, jeg kender.
Jeg har selv haft skadet benet,
og hvis hun kan klare det, så kan jeg også.
Det er meget inspirerende.
At se Tatiana holde ved gennem de samme ting,
som jeg måtte igennem, det hjalp mig meget.
Det er virkelig inspirerende,
hvordan hun klarer udfordringerne og den modgang, hun møder.
Når jeg wrestler, prøver jeg at være som hende.
Jeg forsøger at huske
hendes mentalitet: "Mig skal du ikke rive ned."
Da jeg kæmpede med mit mentale helbred,
trænede jeg ofte sammen med Tatiana.
Hun satte et eksempel. "Når hun kan, så kan jeg også."
Det gav mig motivation.
Jeg ved ikke, om jeg træder i hendes fodspor
eller bærer arven videre.
Det er svært at opnå.
Men det er noget, som vi alle sammen stiler efter.
Hvis man kigger på sporten og atleterne,
så er de alle mennesker, som andre mennesker stræber efter at være.
De kvinder viser piger, hvad der er muligt.
Når man ser på, hvad der vil ske i løbet af de næste 15 til 20 år,
når unge piger ser på disse kvinder,
så får vi en helt anden type af kvinder.
Små piger skal se, hvad der kan lade sig gøre.
Vi har ikke set hende siden juni 2019.
Det er en tragedie at være i topform og ikke kæmpe i over tre år,
når hun er så god, som hun er, havde hun nok været OL-mester nu,
og hvem ved, hvad det havde gjort for hendes liv, hendes familie
og hendes bankkonto og alt det der. Det er en hård pille at sluge.
Når man er tre år væk fra kampsport og forsøger at komme tilbage...
Det er svært. Meget svært.
Nu er hun rusten, hun har været væk i tre år.
Du brækker halsen, du får kræft i skjoldbruskkirtlen,
så river du hele dit knæ af led.
Hvornår siger man: "Ved du hvad?
Måske skal jeg prøve noget andet."
Men hun har arbejdet hele sit liv for at nå hertil.
Livet har kastet meget lort efter hende,
og hun har sejret hver gang.
Du gav ham næsten tørt på.
PATRICK MIX MMA-SEKUNDANT
- Ja. - Han ville ikke.
- Nej. - Han kiggede herhen,
da du chokede ham. Jeg tror, han er lidt flov.
TATIANAS LEJLIGHED LAS VEGAS, NEVADA
I dag skriver jeg til Mick Maynard, matchmaker for UFC,
og beder om en kamp.
Jeg føler, jeg er mentalt parat.
Jeg har trænet i noget tid nu.
Jeg føler mig stærk. Så nu skal jeg have en kamp
og en dato.
HEJ MICK, JEG ER KLAR TIL EN KAMP.
Jeg vil kæmpe mod hvem som helst.
Jeg er ligeglad med hvem. Han skrev tilbage.
Han sagde: "Det kan du tro! Gode nyheder. 52?"
Det bliver ikke 52, venner. Det bliver 57.
Jeg har fået større muskler.
JEG TÆNKTE 57.
Jeg træner jo alligevel, men det er spændende,
at han leder efter en kamp, så jeg endelig kan komme ud
og performe og konkurrere, for det elsker jeg allermest.
DET KAN DU TRO
Det er længe siden sidst...
JUHUU! GLÆDER MIG.
...så jeg glæder mig til at vise, hvad jeg kan.
Forhåbentlig bliver det her starten. Det glæder jeg mig til.
Hvad så? James Lynch her
med en hurtig reaktion på,
at Tatiana Suarez endelig har en kamp i kalenderen
efter lang tids pause.
Hun skal kæmpe mod Montana De La Rosa.
Montana er sej. Hun går fremad med store, tunge knytnæver.
Hun har en baggrund i wrestling, så hun arbejder nok på
at afværge take-downs og den slags.
- Stop, stop! - ...og hun klapper!
Hun er førsteklasses.
Og der, hvor Montana har en fordel over Tatiana, er,
at vi er i en tungere vægtklasse.
Godt at se Tatiana Suarez i aktion igen. Det er længe siden.
Hun kommer til at skabe genlyd
i den division i 2023, det glæder jeg mig til.
Jeg vil gerne vide, hvad I synes...
Jeg er faktisk lidt nervøs. Jeg skal bare godkendes i dag,
så jeg kan kæmpe.
RØNTGENRUM
- Er det røntgen? - Ja.
Jeg skal herhen, så...
Kan du sætte håret op i en høj knold?
Hvornår skal du kæmpe?
- Den 25. - Skal du i træningslejr
- de sidste seks uger? - Ja.
Godt. Nu, hvor konkurrencen nærmer sig...
UFC LÆGE
- ...har du ingen smerter? - Nej.
Du har ingen symptomer i dine arme eller hænder?
Og du har lavet grappling? Du har bokset?
- Ja. - Og du har wrestlet?
- Ja. - Okay.
- Og det fungerer fint indtil videre? - Ja.
Godt, det, jeg vil gøre,
er at se på din nakke, få dig til at bevæge hovedet.
- Jeg tjekker dine reflekser. - Okay.
Hvis jeg rører midt på din nakke, her...
Uden at dreje kroppen, kun hagen helt til højre.
- Gør det ondt? - Nej.
Hele vejen til venstre.
Og vip så, gør det ondt?
Og vip? Gør det ondt?
- Nej. - Okay.
Da vi røntgenfotograferede din nakke, mens du kiggede forover,
det gjorde vi for at se, at din rygrad er stabil.
Ja.
Knoglerne bliver på linje. De bevæger sig samlet.
- Ja. - Men du har osteofytter.
Hvad betyder det?
Det betyder, at du har meget slitage
- på din nakke. - Ja.
Og du har stresset den til træning over de sidste seks til otte uger
og har ingen symptomer.
KNOGLE- OG LEDSPECIALISTER
Så ud fra din kliniske historie
og min undersøgelse af dig
- er du klar til at kæmpe. - Okay.
Det er konklusionen for nu.
Jeg har et Skype-interview klokken 14.00.
Jeg skal prøve mit kampsæt på.
Jeg elsker virkelig Fight Week.
Jeg glæder mig til at skrive autografer.
- Hvor som helst? - Ikke i ansigtet.
Okay. Perfekt.
Du skal hjælpe mig frem.
- Ja. - Jeg har et møde nu.
Vi er så glade for, at du er tilbage.
Jeg har været så spændt. Jeg elsker at konkurrere.
UFC UDSTYRSRUM
Jeg har store hænder.
Jeg elsker følelsen af at vide,
at jeg skal i buret sammen med nogen.
Forskellige kombinationer. Det er perfekt.
Godt.
INTERVIEW FØR KAMPEN
- Jeg er her. - Sikke et vidunderligt syn.
Jeg ved, at jeg er verdens bedste, så jeg vil ud at bevise det,
men skaderne forhindrede mig.
FOTO & PARTNERE
- Hvad skal vi? - Det sædvanlige.
- Okay. Tak. - Et lille kampsæt.
- Hvad nu? - Nu skal vi op på den store scene.
Jeg er mentalt forberedt på alt. Det lærte wrestling mig.
Jeg har wrestlet, siden jeg var tre.
UFC SPORTSMEDICINSK KLINIK
Kan vi gå ind ved siden af, så jeg kan være med til interviewet?
Jeg har selskab af Tatiana Suarez.
Du har haft mange skader.
Hvad tænker du, når det sker
- for dig igen? - Det var hårdt,
men det skulle ikke afholde mig fra at gøre, hvad jeg elsker.
Mange tak, fordi du var med, Tatiana.
Selv tak. Tak for invitationen.
Og undskyld, jeg var forsinket.
Det føles godt. Jeg er spændt.
Mentalt har jeg det godt. Og det tror jeg
er den største udfordring, at være mentalt parat
til at kæmpe mod nogen i et stålbur.
Jeg er ivrig efter guillotiner, så...
Når jeg begynder på det, så...
Jeg er i hvert fald klar, når jeg begynder på den slags.
Vil du gemme lidt?
Man har to kampe under Fight Week.
Man har sit vægttab og så den faktiske kamp.
Og for nogle atleter er vægttabet mere nervepirrende end kampen.
Jeg skal ned på 57.
Den her del ser man ikke frem til.
Ingen ser frem til at svede,
have plastik på. Virkelig blive opkogt
og dehydrere sin krop.
Du drypper.
- Ja. - Det skal fortsætte.
Det skal blive ved. Men du behøver ikke anstrenge dig.
Skyggeboks i 30 sekunder og gå. Bare gå rundt.
Ikke noget vildt.
Ja, bare fortsæt.
Kan du rejse dig i fem-ti minutter, så vi kan tjekke din vægt?
- Skal jeg ikke rulle? - Vil du rulle?
Ja, tak.
Ja, jeg vil bare tjekke, kan vi rulle ud?
Skal vi prøve det?
Femogfyrre minutter?
Næsten. Fireogfyrre minutter.
Okay.
Fireogfyrre minutter. Vi kan også tage nogle lag af.
Jeg er okay.
Godt.
Jeg havde glemt, hvor hårdt det er.
Ved siden af vægten, Tatiana Suarez.
Syvoghalvtreds.
Officielle vægt for Tatiana Suarez, 57 kilo.
Der er mange folk, som, efter de er blevet vejet,
spiser meget. Jeg spiser ikke meget.
Jeg vil gerne være lidt sulten,
for det gør mig mere dyrisk, når jeg skal kæmpe.
I kvindernes fluevægt har vi
Montana De La Rosa, som møder Tatiana Suarez.
Tatiana, det er en ære, at byde dig velkommen tilbage.
Hvordan forblev du dedikeret og motiveret til din fremtid
uden at knække under alt det, der har hvilet på dine skuldre?
Min mor opdragede mig til at være stærk,
og når det ikke går din vej,
så må man samle sig selv op og finde ud af det.
- Færdig. - Jamen altså. Giv mig et kram.
Vi har savnet dig!
Du er så sej.
- Vi ses senere. - Vi ses. Hej.
- Hej. - Hej mor.
Hej skat.
Hvordan var turen?
Det regnede og sneede lidt.
Det bjergpas, nr. 15, det bliver virkelig tåget.
Og engang da jeg kørte der,
kunne man slet ikke se noget.
Hvordan gik vægttabet? Du ser godt ud.
Jeg så ikke drænet ud, gjorde jeg?
- Så du det? - Nej.
Syvoghalvtreds.
- Juhu! - Officielt syvoghalvtreds kilo...
Mit forhold til min mor er godt nu.
Det er lettere for mig at forstå en masse af tingene,
og hvorfor hun gjorde de ting, hun gjorde.
Som barn ved man ikke, hvor hårdt livet er.
Jeg elsker hende, for hun ønskede kun det bedste for mig.
Og hun ofrede meget, og det gjorde ondt på hende imens.
Og hun følte sig nok alene.
Så jeg er taknemmelig for det.
Jeg fik børn i en ung alder, og jeg ønskede succes for dem,
fordi jeg ville bevise, at mine børn også kunne vinde.
Men jeg vidste ikke, hvordan man var forælder.
Når man er ung, tager man mod råd fra de mennesker, man kender.
Hun forsøgte at presse mig,
så jeg ikke lavede de samme fejl,
og så jeg kunne have et bedre liv, end hun mente, hun havde.
Hun fortalte mig, at hun rodede rundt i bilen
for at finde nogle mønter, så hun kunne tanke bilen op
og køre mig til træning.
Så dedikeret var hun til at sørge for et bedre liv for mig.
Jeg er altid nervøs, når hun skal kæmpe.
Ikke fordi jeg ikke tror, hun vinder.
Det er vel bare en mor-ting. Selv små skrammer, som...
...når hun flækker øjenbrynet eller... Selv små ting generer mig.
Hun er min datter, jeg bliver nervøs, fordi jeg ikke kan beskytte hende.
Jeg forsvarer altid mig selv.
Ikke også?
Det er alle mine børn vist gode til.
Ja.
Jeg tilgav min mor for alt. Bare fordi...
Jeg ved, hvor meget hun elsker mig. Jeg kan se det. Jeg kan mærke det.
Og jeg ved, hun gerne ville gøre det hele om igen, men...
Hun gjorde det fantastisk...
...med det, hun havde.
At træde ind i et bur med en anden,
som har trænet i otte uger
og nærstuderet dig.
Det er nok en af de mest intense sportsgrene.
Det er anderledes.
Alle øjne hviler på dig. Det er ikke en holdsport.
Du risikerer knockout.
Meget går igennem dit hoved.
- Skal vi bede en bøn sammen? - Ja, hundrede procent.
Godt. Gud, bare...
Jeg takker dig for alt, du har gjort for os.
For at være hos Tatiana i dag.
Hjælp hende,
og mind hende om, hvor langt hun er kommet.
Giv hende styrke i krop, sind og hjerte.
Jeg beder i din søns navn. Amen.
- Amen. - Amen.
- Tak. - Tak.
Der er mange ekstra følelser, der er mange svagheder,
stor usikkerhed. Hvis hun kan kontrollere det,
har Tatiana det stærkeste sind inden for MMA-sporten.
Hendes korsbåndsskade, hendes nakkeskader,
hun har overvundet dem og har stadig et stærkt mindset.
Selvom hun stadig er stærk,
kan man bukke under for følelserne, så det er vigtigt,
at hun har et stærkt mindset, og det har hun.
Så hun kommer til at klare det fantastisk om et par timer.
Det, vi gør, kræver disciplin.
Det må man konstant fortælle sig selv.
"Hvor meget ønsker jeg det her? Hvor hårdt må jeg arbejde for det?"
Jeg har haft gentagne drømme, hvor jeg ser mig selv
på toppen af det podie.
Det øjeblik ønsker jeg virkelig.
Så jeg vil gøre alt, jeg kan, for at opnå det.
Jeg vil hellere tabe, fordi jeg tog en chance,
end at vinde uden at have risikeret noget.
Og det er næste skridt i forhold til, hvor jeg gerne vil hen.
Jeg finder en del af mig selv, inden jeg træder ud på måtten.
Jeg føler mig uovervindelig.
Jeg tænker kun på at få min modstander til at give op.
UOVERVINDELIG
Bum. Der har du din knockout.
Kan vi prøve igen? Guillotinen.
Ja.
Min nakke knækkede. Kunne du mærke det?
Kom så, skat.
Jeg har din ryg. Du har en hel hær.
Og efter næsten fire år på sidelinjen
vender Tatiana Suarez tilbage i aften.
Fans fra alle vegne vil se, hvad hun leverer i buret.
Selvfølgelig er jeg nervøs. Jeg er altid nervøs for hende.
Men jeg har stor tiltro til hende.
Og hun skal nok klare den. Men jeg er selvfølgelig ængstelig.
Tatiana Suarez!
Hendes første kamp siden juni 2019. Nu vender hun tilbage.
Det er værd at huske på, at Suarez har kæmpet hele sit liv.
Det er fire år siden, men for hende er det kun et øjeblik...
Og hun er et monster.
Når det kommer til wrestling, har ingen kunnet blive stående.
COVINA, CALIFORNIEN
De La Rosa gør det godt, krydrer det med små uppercuts.
Det er den hårdeste test, vi har set indtil videre
for Suarez for at tage nogen ned.
Og det afspejler De La Rosas styrke og vægtklassen,
det gør en forskel der.
De La Rosa får hende til at arbejde for det.
Godt. Få hofterne i vinkel. Tøm hovedet.
Suarez løfter hovedet, hun vil forsøge med en full guard.
Det er klassisk Tatiana Suarez. Det er sådan, hun vinder kampe.
Men lad os se, hvad... Montana løfter ryggen.
Montana gør det godt. Endelig oppe på fødderne igen.
Et lille knæ der.
Bliv bagved hende.
Smukt.
Tatiana Suarez' første fem minutter i tre et halvt år er i kassen.
Anden runde om lidt.
Tag mundværnet ud, Tati.
- Ja. - Du skal slå mere på hende.
Føl dig mere hjemme deroppe.
Feints, bevæg hovedet. Okay?
- Når hun har støvet sig af... - Tilbage. Kæmp.
...efter en lang pause grundet skader,
hvordan har Tatiana Suarez det så nu efter fem minutter?
Det ved jeg ikke.
Men hun er klar til den her kamp. Det kan man se.
Vi får at se efter denne runde.
Smadr hende, Tatiana. Giv hende albuen.
Flå hende i småstykker. Tag hende ned.
Suarez er så stærk.
Hun klarer det godt indtil videre.
Men bliver drejet rundt.
Du har hende, Tatiana!
Klassisk hoved- og armkast.
- Kæmp imod! - De La Rosa kunne eksplodere her.
Nej, hun bliver slæbt ned.
- God front headlock. - Wow.
Absolut, Dom.
Hun går efter guillotinen. Det er sådan...
- Hun har den! - Fastlåst.
- Den er dyb. - Læner sig tilbage...
Hold grebet, Tatiana.
Hun laver en lille grimasse.
Men Suarez skal lidt længere om på siden.
De La Rosa slår hende i siden.
Hun kunne komme fri. Hun gør det rigtige.
Hun tapper!
- Der kom det. - Sådan skal det gøres!
Tatiana Suarez. Tilbage i stor stil.
Hun overgav sig i anden runde.
- Med en guillotine, sådan! - Stadig ubesejret...
Kom så!
Jeg er fandme tilbage! Jeg er tilbage!
Hun gamblede, det var en stor risiko med den guillotine.
Hun opgav øverste position.
Wrestling efter bogen: Et snap fremad, headlock.
Og her jiu-jitsu efter bogen: Smid en full guard ind.
Ind under hagen og hold ved.
Og vinderen, ved overgivelse grundet en guillotine choke,
Tatiana Suarez!
Tatiana, hvordan føles det? Du har været væk i fire år.
Åh Gud. Jeg er så glad.
Jeg har drømt om det her meget længe,
fordi jeg ikke kunne kæmpe.
Og det er hårdt ikke at kunne gøre, det man elsker mest,
og jeg ved, hvordan det er at miste en drøm.
Og jeg ville ikke miste flere, så for mig føltes det som...
Jeg er bare glad for at kunne vise folk,
at hvis de har det svært,
så hold hovedet højt, for det skal nok gå.
Den optimisme, jeg har i hjertet, den har min mor lært mig,
for hun vidste,
- at jeg ville få et svært liv. - Sådan, mor.
- Jeg voksede op med kun en forælder.
Min sport var mandsdomineret,
jeg fik altid at vide, jeg ikke burde være der.
Her er jeg. Og jeg hører til her.
Tillykke med et fantastisk comeback. Mine damer og herrer, Tatiana Suarez.
Der er stor tillid til, at hun bliver UFC-mester.
Svært at argumentere mod.
Ikke mange sportsfolk er kommet tilbage fra,
hvad Tatiana Suarez er kommet tilbage fra.
Og gør man det her efter en pause,
efter alle har sagt, at det ikke kan lade sig gøre,
og du ikke er så god som dem, der blev,
og man gør det alligevel, så er man svær at stoppe bagefter.
Jeg tænkte: "Du slipper sgu ikke."
- Jeg vidste, du havde hende. - Ja.
For du øvede det, lige inden du gik ud.
"Vi laver en guillotine mere."
- Du hoppede ind og gjorde det. - Min bror er i telefonen. Hvad så!
Hvordan føles det?
Det føles godt. Jeg er spændt. Jeg ville ønske, du var her.
Tillykke!
Jeg annoncerer de 50 store nu!
Tak, mand.
Jeg fik 50.000 dollars ekstra.
Ja. De sagde, du fik en bonus.
- Jeg vidste ikke hvorfra. - Hold da kæft!
Ja. Man får en bonus, hvis man gør det rigtig godt.
Hvis den anden overgiver sig, ikke?
- Jo, eller en knockout. - Ja.
Eller en aftenens kamp, hvor man slår
hinanden til plukfisk.
Kom så.
- Du er fandme for sej. - Tak.
Jeg havde brug for at vinde den her, for mig og for min familie,
for alle, der tror på mig, og ikke har opgivet mig.
Jeg er tilbage nu. Jeg er så glad.
Jeg ser stadig den baby, hun var, da jeg fik hende,
og jeg så hende i øjnene,
og jeg så noget særligt.
Jeg havde en masse drømme for hende.
Jeg havde aldrig troet, det skulle være wrestling.
Men at hun fik et fantastisk liv.
At hvad end, hun ønskede af livet, så ville det ske for hende.
Hun har været i det rene helvede.
Og hun knækkede ikke.
Det er kun starten.
Og hun knækker ikke.
Det er, hvad udfordringer er til for.
De gør dig bedre.
Jeg er taknemlig for alt det, der var hårdt.
Det hjalp mig til at blive en bedre atlet og et bedre menneske.
Det skal være mit eftermæle.
Det handler ikke om sejrene for mig.
Det handler om at inspirere andre til at gå efter deres drømme.
Og at være vedholdende, når det bliver hårdt.
Tekster af: Sabine Skovo-Brandt