Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PŘÍBĚH O ALIDĚ A TAROOVI
Znáte příběh o Alidě a Taroovi?
Je to stará portorikánská legenda
o dvou nešťastných milencích ze znepřátelených kmenů národa Taínů.
Skrývali svou lásku, ta však zářila do všech stran.
Alidin otec to zjistil a rozzuřil se. Nařídil jí vzít si za muže někoho jiného.
Zkroušená Alida se obrátila k bohům a prosila je, aby ji osvobodili.
Bohové ji tedy proměnili v rudou květinu.
Když to Taroo zjistil, propadl zoufalství.
Úpěnlivě prosil bohy, aby mu Alidu pomohli najít,
a ti ho proměnili v kolibříka.
Říká se, že když spatříte kolibříka
poletovat z květu na květ,
je to Taroo, který hledá svou pravou lásku.
Matka mi ten příběh vyprávěla snad tisíckrát.
Když jsem byla malá,
kdykoliv se mě ptali, co chci být, až vyrostu,
vždycky jsem odpovídala: „Zamilovaná.“
Chci být zamilovaná.
Bolelo to, když jsem zjistila, že každá love story nemá šťastný konec.
Jen přežíváme,
odpojení od ostatních lidí, jako duchovně a duševně narušená zvířata.
Za lidi se jen převlékáme.
Chrlíme videa se sexy záběry a známými písničkami, kde vystupují lidi,
co se k sobě chovají jako pitomci.
Neprojevujeme lásku ostatním ani sami sobě.
Pozor, toto není cvičení.
Přesuňte se do krytu.
Opakuji, přesuňte se do krytu.
SRDEČNÍ TOVÁRNA
Rozbije se!
Množství okvětních plátků kriticky nízké. Hrozí puknutí srdce.
Postupujte do srdeční síně.
Okvětní lístky zničené. Zastavte evakuaci.
Nic nezbylo, všechny odumřely.
Systém má poruchu.
Hlaste se, horní patro.
Srdce odstaveno z provozu. Systém má poruchu.
Systém má poruchu. Hrozí nebezpečí.
DVEŘE K SRDCI
Dveře k srdci otevřené.
Elektřina na patře vypnutá.
Uzavřít vnitřní komoru.
Okvětní lístky na nule, poškození srdce kritické.
Láska umírá.
Víš, jak moc tě miluju?
Tím ten sen podle vás začal? Tím poškozením srdce?
Myslím, že ano.
Něco takového jsem nikdy nezažila.
Upřímně, myslela jsem, že umírám.
Tyhle sny,
srdce, květiny, kolibříci, znamení zvěrokruhu.
Vy jste tak typický Býk.
Co za znamení je vaše žena?
- Nejsme tu kvůli mně. - No tak.
- Ona je Lev. - Hodně se hádáte, co?
Vraťme se k vám. Co ten nový muž?
Můj kamarád Mike ho nesnáší.
Ten cynik?
Takhle se lidi nezamilovávají.
- Zrovna jí zlomil srdce. - Další v pořadí.
A co když je tohle ten pravý?
- Nebudu lhát, je v pohodě. - Nežijeme v pohádce.
Možná vás přátelé chtějí chránit.
Co myslíš ty? Je to moc brzo?
PRAVDIVÁ REPORTÁŽ S REXEM STONEM
Otázka číslo jedna v roce 2012 zněla: „Co je to láska?“
Dneska patří mezi deset nejčastějších otázek:
„Na co se mám dívat?“, „Kdy mi vrátíte peníze?“,
„Jak se ti líbím teď?“, „Proč ženy vraždí?“,
„Narazím si dneska někoho?“, „Je Evropa stát?“,
„Jak udělat screenshot na Macu?“, „Nejsem těhotná?“
nebo „Proč mám zelený hovínka?“
Ani se to nedá stíhat.
Co hledáš? Tam venku to není.
Podle horoskopu se k sobě hodíme. Váhy, to jsi ty.
Ano?
Tvoje puntičkářství mi pomáhá soustředit se.
Já jsem puntičkář?
Dost se zaměřuješ na detaily.
Co je to za pitomosti?
Zlato, to je kompliment.
Znamená to, že máš rád dokonalost.
Dokonalost?
- Co tě to... - Je tohle dokonalý?
- To už... Přestaň!
Přestat s čím?
Proč mě k tomu krucinál pořád nutíš?
Omlouvám se.
Pusť mě tam!
No tak, otevři ty dveře.
Už to chápu.
Pusť mě dovnitř! Promluvíme si.
Pusť mě dovnitř. Mluv se mnou, miluju tě.
Neseď tam a nechovej se jako oběť
Víš, o co jde. Už jsi dospělá, byla to tvoje volba.
Je to, jak to je.
Do hajzlu s Váhama.
Nechápu to.
Váhy a Lev, to má fungovat. Je to ověřené.
Nikdo nechce opilce.
- Proč si vybírá takový pitomce? - Asi to souvisí s otcem.
Asi odsud vidím tátův dům.
Je chytrá, je hezká a zdá se i silná.
Proč má pořád potřebu s někým být?
Ještě stále hledá.
Potřebuje něco stálejšího po všech těch emocionálních kotrmelcích.
- Je to strašná škoda. - Jo, jsem z toho děsně smutnej.
Nejradši bych ji pevně objal.
Sesíláme jí všemožná znamení. Ona prostě nechápe, co znamenají.
Vůbec se nedivím.
Lidé jsou soběstační. Díky jejich technologiím jsme už pasé.
- Mluv za sebe. - Nepřipisujme si příliš velké zásluhy.
Jsme sice Zvířetníková rada, ale veškerou moc mají hvězdy.
Hvězdy mohou projevit svou vůli,
ale to, co je v nejhlubších zákoutích srdce...
...se nakonec projeví.
- Někdy si žužlám vlasy. - Já taky.
Víte co? Děsně by ti sekla ofina.
Lev nikdy nezmešká příležitost.
Mohli byste se na chvilku uklidnit?
Vyklidnit se.
Ať jde a učí se.
Přijde na to.
Co to dělá?
Ona si vážně koleduje.
Ne, to je moc brzo!
Vezmeš si mě?
Dokud nás smrt nerozdělí.
Říkal jsem ti, že nedokáže být sama.
Můžete políbit nevěstu.
Ona to fakt dělá.
- Vsadím se, že má ten déšť za znamení. - Proboha, přestaň.
Přivítejte novomanžele. Toto je jejich první společný tanec.
Všechno, nebo nic?
Ať je vás slyšet!
Ukažte nám lásku.
Přestaň!
Ten kluk nemá sebemenší šanci.
- Do třetice všeho dobrého? - Vsadíme se?
Přestaň krást.
Fajn, díky.
Láska je jen...
Láska je jenom... Však vy víte, co to je, ne?
Nemůžete jenom sedět a čekat, až se objeví, jasný?
- Jasný. - Jasně, holka!
Ať milujete kohokoliv.
Jasně.
- Přátelství je láska. - Nahlas!
- Nic neslyším. - Ticho!
Všichni tady tvrdí, že máš problém, ale já si to nemyslím.
Je dost sexy a dosáhne na hypotéku.
Pardon, nic jsem si nepřipravil.
Moc jsem nevěřil, že k tomu dojde.
No to je jedno. Na zdraví!
- Na zdraví. - Jsi nádherná!
- Na zdraví! - Tyjo!
- Navždy. - Díky.
Na zdraví!
Jdeme na to! Která bude další?
Nechytej ji, je prokletá.
Mně se líbí.
Ten poslední byl lepší, dojdi pro něj.
Neposlouchá.
Má mě za svého zaměstnance.
Stará se jenom o práci.
A když nepracuje, snaží se získat další práci.
Plus defenzivní postoj a kritizování.
- Omluvil jsem se už tisíckrát. - Tobě nic není dost.
Nemůžeš být prostě šťastný?
Prostě si připadám jako
další kus nábytku.
Další obraz do sbírky.
- Je to hrůza. - Taková prostě jsem.
A ty ses ke mně choval hnusně!
Tohle není dobrý.
Jen chci být šťastná.
Když jsem s ním, s tebou,
připadám si jako doma.
Ale já měla důvod z domu odejít.
- Tohle asi nebude fungovat. - Prosím tě...
Díky, pomohl jste mi.
- Přece víš, že se vrátíš. - Nevrátím.
- Miluju tě. - Nemiluješ.
- Sbohem, Ryby. - A Panno.
A Raku. Začínají jí docházet znamení.
Já měla Vodnáře, pak Střelce.
Fascinující.
Máš ráda Lvy? Co říkáš na mladší muže?
- To by snad stačilo. - Štve mě, že se nemůžu přestat dívat.
Je to jako noční vysílání Big Brother.
Už nesoudím je, teď soudím sebe.
- Já to žrala. - I ty návraty?
- Trapas. - To nebylo pěkný.
- Ona prostě nevidí to hlavní. - Bere je útokem,
jako by byla nějaká kudlanka. To ale ona není.
- Taková ona není. - Takhle jí říkají?
Ještě hůř.
Lidi jsou příšerní. Nemají svých starostí dost?
Je odsouzena bloudit v kruzích, pokud se ovšem nepovznese...
- Nad své fyzické já. - Jo, musí se povznést.
Máš na to, holka. Kapišto?
- Cestu spatříš sama v sobě. - Měla by se podívat do zrcadla.
Co kdybychom jí trochu pomohli?
- Jo. - Ne.
- Rozhodně ne. - Ne.
- Ani omylem.
Jo. Teda ne.
Z toho bahna se musí vydrápat sama.
Musíme přijmout vzestupy i pády, které nám vesmír přináší.
- Přesně. Nesmíme do toho zasahovat. - My ne.
Od čeho má přátele?
- A pak spadla. - Přímo na čumák.
- Co to říkáš? - Prostě spadla.
Co tu děláte?
Já mám narozky?
- Všechno nejlepší. - Děkuju!
- Ne, nemám narozky. - Škoda.
- Rád vás poznávám. - Nechceš se posadit?
Nechcete vypadnout?
Co děláte u mě doma? Kdo vás sem pustil?
- Možná bychom měli. - Ne.
- Proboha, ne. - Ano.
- Ne, sakra. - Jo.
Žádný chození okolo horké kaše. Tohle je vážný.
- Jsme tady, protože... - Protože nám na tobě záleží.
- Ježiš. - Pardon.
- Asi bych měl jít. - Ne.
- Jo, půjdu. - Nechoď.
- Rozhodně bys měl jít. - Ne.
- Určitě ne? - Ne, zlato. Zůstaň.
- Tak jo. - Co je to za...
- Vyřídím to rychle. - Jo?
- Slibuju. - Tak fajn.
Tak jo, řekněte mi, proč potřebuju...
- To nic. - Tohle sakra ne.
- Ne. - Moc hezký.
- Už bys měl jít. - Koukni na něj!
- Mám zbrojní pas. - Panebože!
- Klídek! - Co je to zač?
Především je to atrapa.
- Atrapa? - No to snad...
- Je to atrapa. - Cože?
- Nechte nás si promluvit. - Co hned startujete?
- Tak fajn. - V poho?
- Kolik mu je? - To není slušný.
- Odejdi odsud. - Ukaž ten průkaz.
- Momentík. Co kdybys... - V klidu, jo?
Dělá sekuriťáka.
- Sekuriťáka? - Jo.
- Ano. - Vážně?
Musím se chránit, chápete.
Co tady ještě děláme?
- Já se radši zdejchnu. - Ne.
- Ty si to tady vyřiď. - Prosím tě, nechoď.
- Miluju tě. - Neodcházej.
- Čau, adiós. - Miluju tě?
- Zůstaň. - Zavolej mi.
- Tak jo. Miluju tě. - Já tebe.
On ji miluje!
- Miluje? - Ne, nemiluje.
- Hnus. - Cože?
Jako fakt?
Tak fajn, smeteme to ze stolu.
- Ty to s ním myslíš vážně? - O co jde? Normálně se bavíme.
Copak to nevidíš?
Jako co?
Jako že paříš ve všední den.
To nic neznamená. Já to vím nejlíp.
- O tohle tady nejde. - A o co jde?
O tebe. O tvou potřebu pořád být v nějakém vztahu.
Proboha, jenom se tak bavíme!
On řekne „Miluju tě“, já řeknu „Já tebe taky.“
Není to vážný, nemyslíme to vážně.
Myslíme si, že jsi závislá na sexu.
Cože? Proboha.
Možná.
Já jsem z vás všech ta nejmonogamnější!
„Jsi závislá na vztazích, skáčeš z jednoho do druhého.“
Dej to sem.
Máš problém.
Já mám problém?
Tys měl vztah naposled na základce.
Ty bereš jenom jednorázovky, aby ses náhodou nemusel citově sblížit.
Ty si všechno jenom představuješ. V hlavě máš celou červenou knihovnu.
Není jenom v hlavě.
Ty se radši pohádáš, než abys měla sex.
No a?
A ty, ty kleptomanko, ty nevydržíš ani sama se sebou!
- Tak tohle bolelo. - Proboha.
To nic, to bude dobrý.
Proč je tak špatný chtít s někým strávit život?
Proč je to pro všechny tak šílená představa?
Chtít zestárnout společně.
Co dělám špatně?
Je to romantika, ale nejde o pravou lásku.
Já vím, zlato.
Co ti vaši kamarádi?
Jenom mi chtěli pomoct.
Vím, co o mně říkají. Beznadějná romantička, prý jsme slabé.
Ale já slabá nejsem.
Chce to velkou sílu, věřit v něco,
i když pořád padáte.
A já věřím, Joe. Věřím v zázraky.
Věřím, že dobrému člověku se dějou dobré věci.
Věřím ve spřízněné duše a znamení a kolibříky.
Věřím, že láska neumírá a že navždy je opravdu navždy
a že dokud budu...
Náš čas vypršel. Vrátíme se k tomu příští týden.
Moment, volá mi žena.
Co je, puso? Mám tu klienta.
To je zase ona? Říkala jsem ti, že ji máš pustit!
Jasně.
Musíš se posunout dál.
Pořád jen rozdáváš rady...
Anonymní pomoc se závislostí na vztazích?
Trvá to už roky.
Jak dlouho ještě chcete nabíhat hlavou proti zdi?
- Prostě to zkuste. - Jdeme, Fluffy.
My přece...
Nikdy si jen tak neužíváme života.
Je to moc vážné, než abychom to brali tak vážně.
Pokud tak naléhám, pak proto, že chci, aby vše bylo lepší.
Abychom my byli lepší. Abys ty byl lepší.
Jistěže dělám rozruch, jak by taky ne.
A nenechám toho, dokud nebudeš všechno to krásné, co bys měl být.
Nikdy nenajdeš nikoho tak dobrého jako já,
kdo by v tebe tolik věřil nebo tě tolik miloval.
- Já vím. - Tak o co jde?
Myslíš, že když se vrátím, všechno bude fajn?
Co se změní? Co bude jinak?
- Oba uděláme chybu, oba prohrajeme. - Nemůžeme oba vyhrát?
Panebože.
Mám ráda Hollywood, mám ráda Alice Fayeovou. Proč taky ne?
No tak, nech toho.
- Kouká na to každý den. - Až do čtyř do rána.
Aspoň nenakupuje svatební šaty na netu.
- Hele, ona se trápí. - Skutečně?
- Volá o pomoc. - Pomodlím se za ni.
- To tu dlouho nebylo. - Pane, pomoz tý holce.
Dej, ať láska za něco stojí.
Moje řeč.
Ať se kouká sebrat, ať na to kouká přijít.
Ať pochopí, kým je, podívá se hluboko dovnitř, napraví chyby,
ať přestane lhát sama sobě a povstane k nebesům
a jak by řekla moje kámoška Maya Angelou: „Když víš, co seš zač,
„nikdo ti nemůže zabránit tím být.“
- No ne. - Tak tohleto chceme, amen.
Mělo by to zabrat.
Fascinuje mě, kolik toho lidi snesou, než jim to dojde.
Tohle je anonymní pomoc se závislostí na vztazích, vítejte.
Dnes tu máme novou tvář.
- Ahoj. - Ahoj.
- Vítej.
Jak to tady chodí? Mám něco říkat?
Co třeba začít s tím, proč jsi dnes tady.
Tak jo.
Poslední dobou nespím moc dobře.
Ale to asi nikdy.
Jako malá jsem měla společný pokoj se sestrou.
Záviděla jsem jí. Vždycky spala
tak klidně, jako když ji do vody hodí.
Já tam ležela, nespala a říkala si:
„Jak může spát tak tvrdě?“
Když tvoje srdce nikdy nespí...
Moje srdce nikdy nebylo v klidu.
Jednou bylo i zlomené.
Už je to dávno.
Kamarádi mi říkali, že mám zpomalit.
Mluvím vážně.
Že mám chvilku být sama sebou, nehrotit to.
Měla bys být sama se sebou.
Neposlechla jsem.
A po deseti letech a třech rozvodech jsem tady.
Můj psychiatr mě vyrazil, takže už mi zbyl jen Fluffy.
Dřív jsem si říkala, že to všichni ostatní jsou mimo.
Teď si ale myslím,
že mimo jsem byla já.
To je fakt síla, co jste nám řekla.
Díky.
Přijdete příští týden?
Já vím. Máte pocit, že vás nikdo nechápe.
Nechápu se ani já sama.
MÁ LÁSKO
Je načase přestat se řídit hloupými dětskými báchorkami a mýty.
Jako Alida a Taroo.
Možná že kolibřík tu svou květinu nikdy nenajde.
Měli jsme o tebe starost.
Kdes byla?
Snažím se s tím srovnat.
Takovej už je život. Někam jdeš?
Na terapii.
- Bezva. - Vzal mě zpátky.
Nejspíš jsi měl celé ty roky pravdu.
Spřízněná duše neexistuje.
Žádná znamení, žádné šťastně až na věky.
Je to hloupost.
Ale ne.
To si nemyslím.
Tohle je pro tebe. Díky tobě.
Pozvánka na svatbu. Věřil byste tomu? On se bude ženit.
- Ten cynik? - Jo, Mike.
Půjdete?
Nesnáším svatby.
V noci jsem měla další sen.
- Byl fakt divný. Jiný. - Povězte mi o něm.
Byla jsem zase doma, tam, kde jsem vyrůstala.
Byla mlha a tma a bylo to děsivé.
Byli tam všichni mí staří přátelé.
A hele, velká hvězda je zpět!
Nazdar!
Pořád na svým oblíbeným místě, co?
- Já věděla, že se vrátí. - No jasně.
Kecy! Tys říkal, že v Bronxu zůstane navždy.
Šijou do mě, protože jsem se už neukázala.
Louis je tam taky.
Vaše první láska?
Jo.
Ale zestárl. A povídá...
- V Bronxu kytky nerostou. - A já na to:
Někdy jo.
Pak se stane co?
Prostě se procházím.
Mám pocit, jako by mě někdo sledoval,
ale vždycky se otočím a nikdo tam není.
Jsem pořád neklidnější.
Přidám do kroku.
Nakonec stojím naproti našemu domu před krámem s náboženskými věcmi.
Je mi povědomý.
Nakouknu dovnitř.
Co vidíte?
Rudé růže.
- Jako v tom příběhu o kolibříkovi? - Ne, jako v té továrně, v tom srdci.
Zírám na ně, když vtom se přiblíží obrovský stín.
Zničehonic na mě sáhne.
- Už stačí. - Mluvte dál.
- Ne. - Někdo se vás dotkne.
Kdo je to?
Jsem to já,
ale jsem malá. Je mi tak osm nebo devět.
Jsem špinavá a celá odřená.
Říkáte něco?
Neměla jsem dost lásky.
Od mámy a táty?
Od tebe. Vykašlala ses na mě.
Zlobí se na mě.
Co té malé holce chcete říct?
- Mám tě ráda. - Máš ráda všechny kromě mě!
- Fakt tě mám... - Lhářko!
No tak.
Mám tě ráda.
Ale ona řekne...
Řekni to ještě jednou.
Mám tě ráda.
Co jí chcete říct?
Promiň mi to.
Počet okvětních plátků stoupá.
Uzavřít vnější modul.
Opětovné spuštění srdce.
Továrna srdce v provozu.
Fungování srdce obnoveno.
- Ona to dokázala. - Fakt že jo.
Nemůžu tomu uvěřit. Já brečím.
Kruci, to světlo je ale silný. Ale není to zlý.
Pohádky, skvělý. Úžasný vyvrcholení.
- Nech si ty dvojsmysly. - Nemůžu uvěřit, že se to stalo.
Já taky nemůžu uvěřit, že se to stalo. Jak se to stalo?
Na molekulární úrovni jde o přitažlivost atomů.
Příznaky lásky vetkané do tkaniny naší přirozenosti.
- Přirozenost. - Všichni jsme zrozeni z hvězdného prachu.
- Hvězdný prach. - Pradávná síla z hvězd.
- Jo. - Ty maličké molekuly tančí uvnitř nás.
I to je láska.
Jednotící síla, která vytváří harmonii ve světě rozdílů.
- Jasně, brouku. - Ve světě svárů.
Mír je láska. Pokrok je láska.
Víra je láska. Vy jste láska.
- Co na mě syčíš? - O co mu jde?
- Zmlkni. - Jsme svědky...
- Vy to neslyšíte? - Svatební zvony zní.
Co má ta ženská pořád se svatbama?
Skvělý sezení.
Zapomněl jsem se zeptat, jaká byla svatba.
Bylo to pěkný.
Ještě že nebyla moje.
Přišli všichni mí přátelé. Celá parta.
Tak jdeme na to.
Mike byl hrozně nervózní. Bylo to rozkošný.
Šla jste sama nebo s někým?
Já sama.
Byl to fajn pocit jít sama.
Na všechny ty zamilované byl pěkný pohled.
Připomínka, že to pořád existuje.
Moc jsem jim to přála.
Říkala jsem si, jak mám skvělé kamarády
a úžasný život.
A samotné je mi dobře. Jsem šťastná.
Cokoliv přijde, kdokoliv přijde.
Když nikdo nepřijde, taky dobře.
Venku prší, nechcete svézt?
Pojedu autobusem.
Déšť mám ráda. Má v sobě jakési kouzlo.
Tak fajn, slečno Nezávislá.
Pořád čekáte na to velké znamení shůry?
Rozhodně.
Uvidíme se ve čtvrtek.
Co tady vyvádíte?
Nikdy to nesmíte vzdát, Joe.
Nevzdávat to.
Znáte příběh o Alidě a Taroovi?
INSPIROVÁNO ALBEM JENNIFER LOPEZ „TOHLE JSEM JÁ... PRÁVĚ TEĎ“
Neztrapňuj mě, Juanito, mám tu klienta.
Souhlasíte? To byste sakra měli.
Co trochu přemýšlet, než otevřu pusu?
Nebo to prostě musí ven?
Nevidí nic než jeden druhého.
Ona je jako sluníčko.
Ať to udělám správně, ať to sakra nezkoním.
- Přesně. - Prosím.
Tohle by mohla být jedna z nejdivnějších věcí, co v životě udělám.
Potřebuju si lehnout. Jsem z vás totálně vyčerpaná.
Tohle je láska.
S býkem si moc nezahrávej, nebo tě nabere na rohy.
Nechť jste všichni milováni.
- Fakt to jde? - Ne.
Četla jsem, jak lidské tělo reaguje na zlomené srdce.
Je mnohem zdravější zůstávat sám.
To nevymyslíš, fakt že ne.
Mít se rád znamená nikdy nemuset říct, že jsem sám.
Znamená to, že může starý Rexy zajít do baru,
objednat si sodu a ústřice a s úsměvem jít spát,
i kdyby obsluha byla příjemná jako osina v zadku.
Neboť jen vy můžete nechat lásku ve svém srdci zemřít,
a to byste neměli dopustit.
- Tak fajn. - Fajn.
Tobě taky kousek.
Tak jo.
- Jak chceš. - Co děláš?
Bezvadný.
Dost!
- Něco tady máš. - Tak to by stačilo.
To stačí!
Ne!
Překlad titulků: Lenka Červená
Kreativní dohled Jakub Ženíšek