Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Є новини з видавництва?
Ми ночуватимемо в мене чи в тебе?
Я спитав, чи є новини з видавництва.
Найімовірніше, вони мене навіть не пам'ятають...
Ти серйозно?
- Але тебе неможливо забути. - Так. Ти запізнишся.
Що? Ні!
- Побачимось. - Гаразд.
Бувай.
Чорт.
- Агов. Увімкни різдвяну колядку. - Вибач.
Упакуйте це, будь ласка.
Звісно. Звісно.
«ПОМПЕА ПАБЛІШІНГ» НОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
Щасти.
О третій. Так. Бувай.
Вибачте за затримку.
Хлопець з друкарні такий недолугий.
Книгу випустять на День Святого Георгія. 23 квітня.
Буде презентація книги і автограф-сесія.
Треба оприлюднити це у соцмережах.
145 ЧИТАЧІВ
Може, ні.
Ми надіслали книгу спеціалізованим критикам,
і відгуки дуже позитивні.
Не треба так лякатися.
Вибачте. Я трохи нервую.
Аби розслабитися, можеш...
почати писати другу частину?
Другу частину?
31 грудня ми влаштовуємо новорічну вечірку.
Будуть редактори, менеджери, автори...
Можеш прийти з ним.
Персонажі з романів також запрошені.
- Це ж він, так? - Ні.
Вибач. Можеш привести кого завгодно.
Але було б чудово запросити грецького бога.
І подумай над другою частиною.
«КРІЗЬ МОЄ ВІКНО» РАКЕЛЬ МЕНДОСА
Ракель завжди божеволіла через Ареса...
Це неймовірно. Лоло, дивися.
Ти чудово виглядаєш на фото.
Професійний портрет, як у студії.
Візьми краще цю.
ЙОШІ...
- Вона заважка. - Так і повинно бути.
Я теж за ним сумую.
Він би дуже тобою пишався.
- Може, тост? - Звісно.
За «вікно» і найкращого агента.
- Саме так. - За найкращого агента.
Твої друзі не засмутяться, що ти тут зі мною?
Дай вгадаю.
Вона тебе кинула, і ти не можеш це пережити.
Холодно.
У всіх є той, кого не можна забути.
Не треба соромитися.
Крижаний холод.
Вона моя дівчина.
Цікаві стосунки.
Так кажуть.
КРІЗЬ МОЄ ВІКНО... УСЕ ПОЧАЛОСЯ З ПРОЩАННЯ.
- Все гаразд? - Так!
Приїхав на Різдво?
Так.
Інакше б Аполо мене вбив.
Він сумує за тобою.
Гадаю, що Артеміс теж.
Я теж за ними сумую.
І за сонцем.
- Я також сумую за сонцем. - Тут холодно.
Ти на бачила справжньої зими.
Ракель...
Мені шкода за все.
Дуже шкода.
Веселих свят.
Тобі теж.
КРІЗЬ МОЄ ВІКНО 3: ВІЧ-НА-ВІЧ
Цього Різдва всі отримають подарунки.
Ну ж бо!
Агов. Обережно.
Овва. Стільки всього.
Мені дуже подобаються ці квіти.
Вони схожі на ось ці.
Так. А оця лаванда? Подобається?
Яка?
Так. І ця теж.
- Гадаєш, твоїй мамі сподобається? - Так.
Чудово. Тоді беремо. Вирішено.
Перепрошую. Чи можна сплатити карткою?
- А оцей будиночок? - Гарненький. Ходімо.
- Ні. - Ходімо.
- Ракель, я все бачив. Ходімо. - Ґреґорі...
Гей! Аресе!
Треба привітатися. Ходімо.
Привіт!
Як справи?
- Приїхав додому на Різдво? - На свята.
Так. Як сезон грипу.
- Тобі пощастило. - Як справи?
- Чудово. А в тебе? - Добре.
Як ти?
Привіт.
Мені дуже шкода через загибель Йоші. Як ти?
Тут тропіки у порівнянні зі Стокгольмом, так?
Взагалі-то, не зовсім.
В домі Ідальґо не вмикають опалення.
- Ти залишишся тут?. - Так! Там так гарно.
- Будинок чудовий. - Переїжджаєте туди?
Ні, повертаємося першого числа.
А другого забираємо ключі від нової квартири.
- Ми робимо наступний крок, так? - Так.
Овва.
- Новий рік, нове життя. - Так. Саме так.
Ми продовжимо обирати прикраси.
Так.
З такою кількістю варіантів легко зробити поганий вибір.
- Ви зрозуміли. - Так.
- Веселих свят! - Бувайте!
- Бувайте. - Веселого Різдва.
Ходімо. Тут десь був гарячий шоколад.
Маю визнати, вони чудово виглядають разом, чи не так?
Трохи праворуч. Так. Аби стрічки гарно виглядали.
- Ось так? - Як це працює?
Якщо під нею двоє людей, вони мають поцілуватися.
Неправда. Не вір жодному її слову. Трошки цукру?
Це правда, Артемісе.
Ми так ніколи не робили. Дивися.
Мені не потрібна омела, щоб поцілувати доньку.
- Я тебе кохаю! - Ах ти.
Ми не цілуємося в цій сім'ї.
Дані, уявляєш? Ми щойно зустрілися з Ракель і Ґреґорі.
Справді?
- Даніело, поясни. - Що пояснити?
- Як діє омела. - Якщо під нею двоє людей, вони цілуються.
Ви вигадуєте жахливі традиції, щоб цілуватися. Ви мене не переконаєте.
- Вам не вдасться. - Дані, допоможи.
- З чим? - Ходімо?
Я не обійматимуся і не цілуватимуся з усіма.
Я не Санта -Клаус.
- Побачимо, що буде в Мартінесів. - Я ще не казав, що точно прийду.
Скажеш брату, що він має прийти?
Мені шкода батьків і братів теж. Я не можу пропустити Святвечір.
Ми ніколи його не святкували.
Це твоя думка.
Усе готово!
- Ти митець. - Дуже гарно. Дякую, братику.
- Привіт, Роберто. - Привіт.
Дякую.
Де твоя донька?
Ракель, Роберто прийшов.
- Як смачно. - Що ти додав? Часник?
Так. Натертий.
- Можеш приходити на вечерю щовечора. - Мамо!
Якщо захоче.
Не варто щоразу готувати.
- Я візьму. - Мені подобається.
Якщо він хоче бути найкращим хлопцем, то нехай.
Ти теж можеш спробувати.
Я не вмію готувати такі страви на Святвечір.
Не хвилюйся. Завтра я вдам, що це найкраще, що я куштувала.
- Браво, Ґреґорі. - Дякую.
Тебе не буде вдома на Різдво?
Я вечеряю з його родиною. Я ж казала.
Не казала.
Ти нарешті мене позбудешся. Насолоджуйся.
Але якщо в тебе немає планів, приєднуйся до нас.
- Вина? - Залюбки.
Можу показати тобі бібліотеку.
Роберто освічений і сексуальний.
Це ти сексі.
Ти не казала про Святвечір.
Казала, але останнім часом ти не дуже уважна.
Гаразд. Через те, що я відволіклася, мати полишає мене на Різдво.
Я тебе не полишаю.
Якщо хочеш, можеш приєднатися до нас із Роберто.
Він не такий чудовий кухар, але принаймні старається.
- Обіцяю, що докладатиму зусиль. - Облиш.
Приходь коли завгодно, сонечко.
ЧОМУ Я ВДАЮ, НАЧЕ МИ НЕ ПОБАЧИЛИ ОДНЕ ОДНОГО
КРІЗЬ ВІКНО?
ВІДЬМА: ЧОМУ ТИ ВДАВ, НАЧЕ ВРАНЦІ МИ НЕ ПОБАЧИЛИ ОДНЕ ОДНОГО
КРІЗЬ ВІКНО?
Вай-фай не працює. Не знаєш, чому?
- Ні. - Може, Аполо змінив пароль.
Мама на мене чекає.
Привіт, мамо. Як справи? Що сталося з рейсом?
Коли ти приїдеш? 30 чи 31?
Треба перевірити...
БО ЗЛЯКАЛАСЯ? АЛЕ ЧОГО САМЕ?
АР3С: ТИ НЕ ПРИВІТАЛАСЯ
ПРИВІТ
ЗНОВ ПИТАТИ АБО САМ ВІДПОВІСИ?
Можемо завтра повечеряти.
Із своєю родиною?
Разом. Удвох.
Батьки працюють в ресторані. Я вже багато років святкую без них.
Якщо мами не буде, можемо залишитися тут.
Запросимо друзів і мою сестру.
Чому ні? Кажи.
В мене зміна в магазині іграшок, я маю писати і не можу відволікатися.
Саме так.
Працювати і бути злюкою займає весь твій час.
Я не злюка. Це правда.
Вибач.
Я тебе кохаю.
- Маркосе, ні. - Семмі, годі.
Іду!
Я не бачила тебе з дитинства, Анно.
Ти така доросла.
Овва! Я думала, що бути такою красивою — це злочин.
Моя улюблена письменниця.
- Ти не з Аполо? - Привіт.
- Привіт. Я думала, він вже тут. - Дані тут!
Ні, ще ні. Але заходь, бо Ґреґорі весь день готує.
- Привіт, Дані. - Веселого Різдва.
Давно не бачилися!
Як ти?
- Я відчиню. - Чудово виглядаєш.
- Маркосе! - Як ти?
- Як справи? - Аполо!
Привіт!
Ми принесли вино.
Заходьте, будь ласка. Добре, що вирішили прийти.
- Дякую, що запросили. - Усі в їдальні.
- Не забирай вино надто далеко. - Добре.
Проходьте.
Вера? Веро!
- Заходь, Аресе. - Дякую.
- Привіт. - Привіт.
- Краще було б порадитися зі мною. - Ти була б проти.
- Звісно. - Знаєш чому?
Бо він тобі не байдужий.
Не байдужий. Він був твоїм хлопцем. Це нормально.
Час перегорнути сторінку, чи не так?
Є люди, яким ти не байдужа.
Ти мені не байдужа.
Ходімо?
- Мадам? - Будь ласка.
- Мені теж, будь ласка. - Гаразд.
Хтось мені пояснить, як алергія на хлор може бути чимось серйозним?
- Може. - Облиш, Аресе.
Зазвичай у людей алергія на арахіс.
Алергія на хлор для диваків.
У дитинстві всі хотіли мати алергію на хлор.
Як Арес. Аби пропускати заняття з плавання?
- Я хочу вина. - Ні, Анно.
Ми навіть хотіли кинути тебе в басейн, щоб перевірити, чи це правда.
- А цей хлопець усе розповів вчителю. - Обережно!
- Не вилий на мене. - Дякую, що врятував йому життя.
Будь ласка.
Але якби я знав, що через багато років він вип'є все вино, я б цього не зробив.
- Він любить випити. - Ані...
Алкоголю...
- А ти сама? Ти теж п'єш. - А ти, Дані?
На що в тебе алергія?
На пилок і родину Ідальґо.
Арес Ідальґо!
ПРИЙНЯТИ ЛІКИ - ВІДКЛАСТИ
- ЛОЛО? - Я З ВІКТОРОМ У ЛІКАРНІ.
ВІН ЗЛАМАВ ЗАП'ЯСТЯ. ЙОМУ НАКЛАДУТЬ ГІПС.
Хлопець намагається бути романтиком.
- Я романтик. - Але не виходить.
- Чому? - Він запросив мене подивитися фільм.
- І їсти піцу з пепероні. - Прибери це.
- Допоможи з посудом. - Він знає, що я ненавиджу пепероні.
- Допоможи мені. - Я думав, це шинка.
- Він нічого не пам'ятає. - Авжеж. Шинка.
Все одно приємно. Це гарний жест. Від щирого серця.
- Принаймні... - Не знаю.
Залишимо трохи для Аполо?
Віктор зламав зап'ястя.
Вони в лікарні, йому накладають гіпс.
- Хто такий Віктор? - Не знаю.
Чудово.
Поклади телефон і допоможи з посудом.
- Гаразд. - Тільки заради тебе.
- Я знаю. - Обережно.
- Це було щось. - Так, креативно.
Скажімо, креативно, бо в тебе так собі виходить.
Ніхто не ідеальний.
Так, звісно.
- Що є, то є. - Обережно.
- Як мило. - Перепрошую.
Тарган! Іди сюди.
- Я казав не називати мене так! - Бідолаха.
Дякую.
- Дякую. - Нема за що.
- Отже, Дані. - Так?
Знаєш пісню Тіо?
- Яку? Про Санта-Клауса? - Хто пояснить?
Тут, у Барселоні, ми не пускаємо старих здорованів-чаклунів до хати.
Що?
Якого біса?
- Чому? - Це каталонська традиція. Не питай.
Це колода в якої запор.
- Це Семмі. - А це мені!
- Саме так. - Він сере подарунками.
Тримай.
- Лайно в подарунок! - Відкривай.
Що ти таке кажеш? Яка гидота.
Він на це заслуговує, це традиція за погану поведінку.
«БОЖЕСТВЕННА КОМЕДІЯ»
Щоб ти зрозуміла, у якому ти колі пекла.
Видання 76-го року. Переклад Арменгола.
Це дармовис для ключів від нашої нової квартири.
Твій перший стетоскоп.
Дякую.
Ви наїлися?
Вистачило їжі? Покласти ще туррону?
- Ні. - В нас є туррон з яєчних жовтків.
- Я пас. - Залиш його.
- Ходімо. - Ходімо.
Як там в пісні?
Бу!
- Боже. Хто це? - Овва.
Боже.
Ким ти працюєш?
Він головний операційний директор у компанії.
Хірург?
Вчора я впав і поранив лікоть.
- Серйозно? - Вона її перекинула.
Облиш. Нічого страшного.
У Різдво будьте щасливі, кохайте одне одного...
- Все гаразд. - Ну ж бо.
Не може бути!
Ну ж бо!
Не варто було брати важкий м'яч.
Було очевидно, що це станеться.
Якщо це було очевидно, ти міг би мені сказати, так?
Скажімо, я довірився твоєму здоровому глузду.
Наступного разу не варто.
Допоможеш?
Важко робити це однією рукою.
Буде складно сходити в туалет.
В тебе є презерватив?
Так.
- МІГ БИ НАПИСАТИ. - ВИБАЧ. ТАК СТАЛОСЯ.
ВСЕ ГАРАЗД. ВЕСЕЛІТЬСЯ.
МИ В КЛУБІ ТВОГО БРАТА. ВИ ПРИЙДЕТЕ?
Пісня — відстій.
Що з тобою? Посміхнися.
- Слухай, що з нею таке? - Не знаю.
Зробиш мені шість шотів?
- Не можна змішувати алкоголь із ліками. - Заспокойся.
Це безалкогольне. Я не настільки божевільна.
Коли ти вже нарешті забудеш про Йоші?
- Забуду про Йоші? - Анно, ти застрягла.
Іноді стаються аварії. Таке життя.
Чудова порада. Бачу, ти користуєшся нею щодня.
Досить вже.
Я не розумію, як ти можеш бути з нею.
Це її провина, а вона все ще кохає...
Якщо почнемо шукати винних в аварії, це погано скінчиться для всіх.
Ти заплющуєш очі навіть у Різдво.
Йоші їхав до тебе на маяк.
Ракель тут ні до чого.
- Хто буде шот? - Я!
Дякую!
Ходімо.
- В кого склянка в повітрі... - Той сьогодні без сексу!
Чудово! Ось так!
Боже!
КРІЗЬ МОЄ ВІКНО: МИ УСЕ ПОЧАЛОСЯ З ПРОЩАННЯ
Він поїхав у Стокгольм. Я залишилася тут.
ЗНОВУ АРЕС ІДАЛЬҐО.
Чому ти мені не сказав?
Ось чому я все спланую, Дієго. Тож...
Ні, тому що я хочу зустрітися.
Арес постійно буде в бібліотеці. В нього сесія. Я ж казала.
Знаю, але... Я хочу побачитися, Дієго.
Бо я сумую за тобою.
Давай. Трохи швидше. Потроху.
Бачиш? Я зможу.
- Тихенько. - Гаразд.
- Здається, виходить. - Гаразд. Давай.
Здається, виходить.
- Ось так. - Обережно.
- Гаразд. - Обережніше.
- Давай. Швидше. - Я не можу швидше.
В тебе майже вийшло.
- Згинай коліна. - Не так швидко.
Ґреґорі, здається, я вже згинаю коліна.
- Праворуч. Ось так. Давай. - Можеш пригальмувати?
- Ну ж бо. Давай. - Просто...
Мені страшно.
- Ґреґорі, повільніше... - Швидше.
Ґреґорі! Будь ласка, повільніше! Ґреґо...
- Що з тобою? - Нічого.
Щось не схоже.
Вчора я прочитав, що ти написала.
Без дозволу?
Це роман, а не щоденник.
Це вигадка, Ґреґорі.
Скажи це редактору.
- Байдуже. Не варто було читати! - Знаєш, що найгірше?
Ти залишила ноутбук відкритим, бо хотіла, щоб це сталося.
Ти досі його кохаєш?
Ти вважаєш мене дурепою?
Як на мене, Ґреґорі хороший хлопець, а ти робиш помилку.
Але я не впевнена, що я його кохаю.
Арес тебе вже ранив. Тобі вирішувати, чи переживати це ще раз.
Ракель, миттю на касу. Тут купа людей!
Андреа, вона покинула хлопця і кохає чоловіка, який наразі у стосунках.
- Прояви співчуття. - Бідолашка.
Всі чоловіки — свині, так?
Негайно до каси!
Ти щось робитимеш?
Веселих свят!
Багато любові!
ЯКІ ПЛАНИ НА СУБОТУ?
ДАНІ: ЯКІ ПЛАНИ НА СУБОТУ?
МОЖЕ, ПІДЕМО НА ПОБАЧЕННЯ ЯК В СТАРІ ДОБРІ ЧАСИ?
НОВОРІЧНА ВЕЧІРКА «ПОМПЕА ПАБЛІШІНГ»
ПОБАЧИМОСЯ!
Ти скажеш Ґреґорі?
Ми розійшлися.
Ти думала про мене?
Стривай.
Аресе?
Так, заходь.
Ми святкуємо.
- Давай. Будьмо. - Будьмо.
За все хороше.
- Чому ти тут? - Не міг заснути.
Привіт, синку.
Скільки він випив?
Трохи перебрав.
Зрозуміло.
Принаймні, у нього були вагомі причини. Так, тату?
Батьки Вери схвалили нашу пропозицію.
Це найбільші клієнти, які в нас тільки були.
Дякую.
- Артемісе... - Ні.
Ні, ти цього не знаєш,
але на мить я подумав, що ми втратимо «Альфа 3».
Ми стільки років несли втрати.
Не знаю, що б трапилося. Гадки не маю.
Я скажу так.
Коли Клаудія сказала,
що вагітна, я тільки про цифри й думав.
Вони не виходили в мене з голови.
Було важко. Але потім ти прийшов з Верою.
Ти познайомив нас з її родиною і бум!
Тільки подивіться. Наш маленький бунтар перетворився на хрещеного батька.
В нього чудовий смак.
На відміну від інших.
Він щодня стає схожим на тата.
Добре. Ходіть всі сюди.
Доброго ранку.
Обережно. Ти наступний.
Хлопці! Дівчата!
Починаємо через дві хвилини.
Так, добре, Пауло. Ми готові.
- Можеш зняти сережки. - Вони...
Вони не вишукані.
Перлини — найкращий вибір. Вони як краватки.
Для портрету підійде щось більш офіційне.
Гей.
- Я тебе кохаю. - Я знаю.
Веро, прошу.
- Звісно. - Добре. Перепрошую. Гаразд.
- Аресе, стань біля неї. - Гаразд.
Ця сімейна традиція найгірша.
Сподіваюся, ти знаєш, на що підписалася.
- Аполо. - Так.
Даніела не прийде?
- Ні. Я її пощадив. - Усе гаразд.
- Тут? - Чудово.
Добре.
Поклади руку їй на плече, Аресе.
- Що? - Поклади руку на плече Вери.
- Гаразд. - Веро, поклади руку на його руку.
Чудово. Дивіться в камеру.
Фото.
ТИ ПРО МЕНЕ ДУМАЛА?
БРАУЗЕР
ЦЯ СТОРІНКА НЕДОСТУПНА
НЕПРАВИЛЬНИЙ ПАРОЛЬ
ХАК-КО
ДЕКОДУВАННЯ ПАРОЛЯ
Я НІКОЛ3 НЕ ПР3П3НЯЛА
Лоло, я щойно написала тобі.
Я чекаю на тебе в кіно.
Поквапся. Ти ж прийдеш?
Ти заходиш?
- Я чекаю на хлопця. - Тут на можна стояти.
- Він скоро буде. - Ти не даєш людям пройти.
Він вже скоро. Ще п'ять хвилин.
- Якщо не прийде... - Прийде.
- Або заходь, або виходь. - Зараз буде.
От бачиш? Тому тут заборонено стояти.
Вибачте.
Привіт, Дані. В мене форс-мажор, я не зможу приїхати.
Сподіваюся, ти гарно проведеш час. Фільм виглядав круто.
Хіба ти не скажеш: «Я ж казала»?
Про що?
Про Ракель.
Що її стосунки з Аресом шкодять багатьом?
Ну, так, я ж казала.
Шоколад чи ваніль?
Що?
Яким морозивом будеш втамовувати душевний біль?
Знову мішки під очима?
- А ти набрала вагу. - Так.
- Привіт. - Доброго ранку.
- Ти не спав у Даніели? - Я зголоднів.
Є щось на сніданок?
Гадки не маю. Поглянь.
Боже.
- Де Вера? Досі в ліжку? - Так, ми вчора пізно лягли.
Цікаво, чим займалися.
- А ти, Аполо? Ти щойно повернувся? - Ні. Я просто рано одягнувся.
Чому ти такий щасливий сьогодні?
В «Альфа 3» справи йдуть на лад, я стану батьком
я зможу дати доньці все, на що вона заслуговує.
У мене вагомі причини для щастя.
- Їдьмо? - Зачекай в авто.
- Я зараз. - Гаразд. Поквапся. Бувай.
- Іди в душ, доки тато не побачив. - Слухаюсь!
Я ще не сказав Клаудії.
Сподіваюся, Аполо не розлютиться, але...
я хочу, щоб ти був хрещеним батьком.
Що скажеш?
Погодишся?
Так, добре.
Підтверджу, як поговорю з Клаудією.
- Веселих свят. - Дякую. Вам теж.
Привіт.
Анно.
Не знала, що ти тут працюєш.
Як справи?
Добре. Так.
Як там Ґреґорі?
Як Арес?
Вибач. Я не хотіла тебе бентежити.
Мені байдуже, як він.
Як ти?
Ти не заслуговуєш на те, щоб Арес тебе обманював.
Добре. До роботи.
Звісно.
З Новим роком.
Наступний.
Вибачте. Просто...
Обережно.
Не відкривай очі, поки я не скажу.
Добре. Чекай.
- Обережно. Не спіткнися. - Артемісе.
Годі.
Подивися на світло.
Тут воно світить вранці, а тут ввечері.
Я замовив люльку і меблі для дитячої кімнати.
І дитячий манеж, де вона буде гратися.
Килим.
Ти це купив?
Найкраще для моєї родини.
Не хвилюйся про гроші.
Справи йдуть на лад. Ти говориш із майбутнім президентом.
Вибач, що я так поспішаю.
Але ж, можливо, я не хочу жити в оточенні мільйонерів.
Звідки ти взяв, що твій спосіб життя кращий за те, що я можу дати дитині?
Давай, кажи.
Я уважно слухаю.
Це моя родина.
Ти й гадки не маєш, що таке родина.
Сподіваюся, ти швидко навчишся.
Хоча сумніваюся, що айсберг може чомусь навчитися.
Не відкривай очі.
Я спостерігаю за тобою.
Можна дивитися?
Гаразд.
Подарунок?
Гей.
Що таке?
- Ракель, це лише подарунок. - Який ти мав купити потайки.
Аресе, я хочу бути з тобою, але не хочу бути таємницею.
Тим паче не твоєю.
Знаю, але все складніше, ніж я думав.
Я не кажу, що це легко,
але я не хочу і далі брехати.
Я прийму все, що ти обереш, але ти маєш прийняти рішення.
Чорт.
Гей. Послухай мене. Ракель.
Або Вера, або я.
Тож ось яке житло.
ДАНІЕЛА: МЕНІ НАБРИДЛО ПЛАКАТИ І ЧЕКАТИ.
ЗАВТРА МИ ЗАВІТАЄМО ДО ВАС НА ВЕЧІРКУ.
ДІВОЧА ВЕЧІРКА!
ПОШУК АННА
АННА ГАРРІДО
ДЯКУЮ ЗА РОЗМОВУ В КРАМНИЦІ
ЯКІ ПЛАНИ НА НОВОРІЧНУ НІЧ?
НАДІСЛАНО
- Подивимося. Різдвяні обіцянки. - Добре.
У мене три.
Це багато, так? Однієї вистачить.
Ну ж бо. Часу обмаль.
Я б хотів записатися до тренажерної зали, але я туди не дійду.
І не треба.
Що ж... Це може мене надихнути.
Але це правда.
Мамо, де трубочки і туррон?
Напиши ще одну.
Не знаю. Кажи ти, поки я розмірковую.
Я б хотіла більше читати.
Моя донька — письменниця, а мій хлопець обожнює читати,
треба і мені долучатися.
Я вже давно не бачила тебе з книгою в руках.
- Я повертаюся виснажена після роботи. - Впевнена, що причина в цьому.
Як на мене, це гарна обіцянка.
Тобі подобається все, що робить моя мама.
З початку різдвяних канікул ти поводишся трохи дивно.
Гаразд, дивно. А ти? Як справи?
Я маю право кохати й бути коханою.
Це чудово, мамо. Пречудово.
Не треба.
Це через Ареса, так?
Відколи він приїхав.
Хочеш про це поговорити?
Я навіть не знаю, що я тут роблю.
Сонечко, зачекай.
Ні.
Ти на мені одружився, щоб я тримала твою раду директорів під контролем.
Так.
Так. Рада акціонерів.
Принаймні можна звільнити раду директорів.
Закуски. Смачного.
- Дуже смачно. - Цей кухар завжди чудово готує.
Треба починати.
Він створив чудовий проект, і ми близькі друзі.
Якщо ви не проти, я хочу висловити тост за Ареса і Веру,
бо завдяки вам обом ми знаходимося в цьому чудовому місті,
у цій чудовій компанії.
Завдяки вам, «Альфа 3 »та «Еґармекс» створили союз.
Тож я хочу підняти тост за те, щоб Ідальґо і Ерандо
стали однією родиною.
Будьмо!
- Будьмо. - Будьмо.
Будьмо.
Аресе, ти виглядаєш кращим, ніж цього літа.
Відносини з моєю донькою йдуть тобі на користь.
- Мамо! - Що?
Що? Карлос виглядає краще, відколи він зі мною.
МАРТА
Я зараз.
У них скоро буде конкуренція.
- Мамо. - Що?
Але ти з Клаудією?
А дитина?
Перепрошую.
- Усе гаразд? - Я зараз повернуся.
Це робота. Вони скоро повернуться.
- Що таке? - Клаудія в лікарні.
- Я викличу таксі. Вибачишся за мене? - Ти не можеш піти. Ця вечеря важлива.
На кону наше майбутнє.
Артемісе!
Гей. Ну ж бо. Не влаштовуй сцен. Ходімо назад на вечірку.
Розберемося з цим після вечері.
Ви з чоловіком причетні до рішень компанії?
Я довіряю рішенням сина.
Поводься як хороший генеральний директор
і в майбутньому ти можеш стати президентом.
Сподіваюся, моїй доньці більш пощастить з батьком.
Він пішов.
Що? Серйозно?
Де Артеміс?
Вибачте. Термінова справа з нашими азійськими клієнтами.
Там не святкують ці свята.
Вам сподобалася вечеря?
Решти не треба.
Добрий вечір. Я шукаю Клаудію Мартінес.
Вона на четвертому поверсі.
Вам доведеться почекати в залі очікування.
- Пане. - Клаудіє?
Пане?
Маріє, штовхай.
- Клаудіє! - Ви маєте зачекати.
- Це моя наречена. - Вам туди не можна.
Артемісе.
Марто, що сталося?
Ми нічого не знаємо. Ми приїхали, як тільки нам подзвонили.
Скажи своїй родині, хай чекають тут. Внизу холодно.
Гей. Ходи сюди.
Але ми будемо вдвох, гаразд?
Я ж це і кажу. Я вже пояснювала.
Тільки так ми можемо бути разом.
Цей рік пройшов швидше? Чи це просто вік?
Звісно. Це питання віку.
З плином часу роки йдуть швидше.
Вже майже час, так?
Я вже давно знаю про Дієго.
Я бачив вас разом у Стокгольмі.
Так далі не можна, Веро.
А ти знаєш про Ракель.
Але мені байдуже, Аресе.
- Можеш спати з ким хочеш. - Але справа не лише в цьому.
Ви з Дієго — теж щось більше.
То й що?
Якщо ми обоє знаємо, нам не доведеться розлучатися?
Ми не можемо жити у цій брехні.
Заради нас і заради них, Веро.
Але моя родина ніколи б не прийняла такого, як Дієго.
Це...
...дуже складно.
У нас буде гарне життя.
Але ми не можемо брехати вічно, щоб усі були щасливі.
Ти не знаєш мою родину. Вони можуть бути дуже складними.
Я знаю Ідальґо. Вони не дуже відрізняються.
Ви були знайомі раніше?
Яка різниця?
Того літа ти шукала мене, щоб його забути?
Ти серйозно?
- Якщо так... - Я ніколи не використовувала тебе, Аресе.
Відколи я тебе зустріла, я думала, що ти ідеальний. Я в нас вірила.
- І досі вірю. - Авжеж. Ідеальний. Ідеальний для кого?
Як бути з нами?
З тим, що ми побудували?
Хіба це неважливо?
Якщо ти любиш Дієго, як я люблю Ракель, він заслуговує бути не просто секретом.
Веро.
Пообіцяй, що воно того варте.
Обіцяю.
Ходімо. Починається!
Як це сказати мексиканською іспанською?
Де Артеміс?
Мабуть, ще на нараді. Не хвилюйся.
Щасливого 2024 року!
З Новим роком.
- Хуане, наступного року твоя черга. - З Новим роком!
Звісно.
Аресе?
Сонечко, сідай.
Веро?
Веро, усе гаразд?
Сядь поруч.
Будь ласка?
- Що? - З Новим роком.
- З Новим роком.
Я дуже рада бути тут.
Але ми не можемо запізнюватися, бо завтра вранці в нас
рейс до Стокгольма.
Чи не так, Аресе?
Вибач.
Мені дуже шкода.
Що сталося?
Усе добре.
Мабуть, пішов подихати свіжим повітрям.
Він точно повернеться.
Емілі Дікінсон...
Вона така інноваторка. Вона мені дуже подобається.
Ти читав її вірші?
З Новим роком!
Анно!
Поцілуй мене.
Дим-шоу.
Як ти?
Візьму ще випити.
- Як ти? - Чудово.
- Будьмо! - Будьмо!
В кого склянка в повітрі...
Ти ще довго?
Дякую, що прийшла, Анно. Для мене це дуже важливо.
Ти трохи п'яна.
Ні. Ще ні.
Дочекайся мого танцю під «Макарену».
Аполо тут. Він опублікував сторіз.
- Де? - У цьому домі. З Віктором.
І я точно не хочу на них наткнутися.
Так, але колись доведеться з ним поговорити, так?
Чому ти йому не скажеш?
Я за ним не бігатиму. І крапка.
Добре. Звісно.
Але це дуже довга розмова, а мені треба в туалет.
Подивіться за моїм телефоном і сумочкою.
Я візьму ще випити.
Чого бажаєш?
Вікторе.
Ти його знаєш?
- Потанцюймо. - Але...
АР3С: Я КОХАЮ ТЕБЕ, РАКЕЛЬ...
«Я кохаю тебе. Я був боягузом, бо змусив тебе сумніватися ».
Якщо хочеш дати нам шанс, я буду на кладовищі».
Я виходжу!
- Йой. Вибач. - Обережно.
Взуття на підборах було поганою ідеєю.
- Дякую. - Ти отримала повідомлення.
Це Арес.
Що йому треба?
Він хоче зустрітися прямо зараз.
Що мені робити?
Що б зробив Йоші?
Він би сів на мотоцикл і поїхав би до кохання свого життя.
Чекай. Не пий більше.
Дякую.
Він за тобою стежить?
Це я за ним стежу.
Але хто він?
Аполо.
У всіх окрім тебе
є людина, яку не можна забути.
Це мій колишній.
Ходімо на іншу вечірку.
Вибач.
Я на своєму.
ВЕРА ОДНЕ АУДІОПОВІДОМЛЕННЯ
Аресе, я не знаю, як довго я можу виправдовувати твою відсутність.
Усі питають, де ти.
Я знаю, як це важливо для тебе.
Я не хочу, аби ти все полишив. Воно того не варте.
Дієго того не вартий.
Чесно кажучи, Ракель теж.
Вибач.
Я знаю, що це для тебе важливо, але ти думав про наслідки?
Страждатимемо не тільки ми.
Ми втратимо все, якщо ти не повернешся.
Ти можеш втратити більше, ніж я.
Слухай, я в готелі.
Я замовила таксі. Зустрінемося в аеропорту.
До зустрічі.
ВІДЬМА
«Я кохаю тебе. Я був боягузом, бо змусив тебе сумніватися.
Якщо хочеш дати нам шанс, я буду на кладовищі».
Аресе?
Вітаю, Тере.
Вибач. Я не хотів тебе турбувати. Це прощальний подарунок.
Я думала, що це Ракель.
- Вона ще не повернулася? - Ні.
Мабуть, вона ще веселиться на вечірці видавництва.
Не хвилюйся. Я їй передам.
- Дякую. - Бувай.
В аеропорт?
Так.
З КЛАУДІЄЮ ВСЕ ГАРАЗД. ВОНА У БЕЗПЕЦІ.
ВОНА БУДЕ ПІД НАГЛЯДОМ ЛІКАРІВ ДЕКІЛЬКА ДНІВ.
ГЕРА БОЄЦЬ!
КОНТАКТИ
ВІДЬМА ВИКЛИК
ВІДЬМА ВИКЛИК НА МОБІЛЬНИЙ...
Ракель, вибач, що відволікаю. Я хотів переконатися, що з тобою все...
Ракель?
Ракель, ти мене чуєш?
Ракель, послухай мене.
Де вечірка видавництва?
Чорт.
- Треба зробити зупинку. - Звісно.
Можеш повернути праворуч?
Аресе...
АР3С МОБІЛЬНИЙ
Допоможіть.
Допоможіть!
Чорт.
Ракель!
Ракель.
Ракель!
Допоможіть!
Ракель.
Ракель!
Допоможіть!
Арес.
Так-так. Доброго ранку.
Тобі тільки що відімкнули кисень. Скоро звикнеш.
Тобі дуже пощастило. Обережніше з алергією.
Який сьогодні день?
Ти лежиш тут п'ять днів.
Я покличу лікарку.
Де Ракель?
- Тут була дівчина. Де вона? - Я не знаю, як її звали.
Зачекай. Ти не можеш рухатися.
Мамо... Ні, мене виписали.
Ракель?
- Ракель? - Що?
Вибачте.
- Ні... - Ракель?
Хвилинку.
Аресе!
Де Ракель?
Ти щойно прокинувся?
Де вона?
Ти мене врятував.
Саме тому я пробачаю тобі за те, що ти прокинувся, коли я пішла в туалет.
Парад з 1300 людей з деякими важливими змінами.
Що найважливіше, цукерки викидали
тільки з трьох останніх авто,
використовуючи автоматичні гармати.
«АЛЬФА 3» ТА «ЕҐАРМЕКС» УКЛАЛИ БАГАТОМІЛЬЙОННУ УГОДУ
Клаудіє, це для тебе.
Для мене?
Дякую.
Ну ж бо. Сідай.
Що це?
Я кілька разів хотів тобі віддати.
ВІДЬМА!
Знаєш що?
Вона невипрана.
Яка гидота!
Коли я сказала йому, що хочу, щоб він в мене закохався,
я ніколи не думала, що ми будемо разом.
Тоді я не знала, що кохання працює саме так.
Кохання здатне все змінити.
Кохання не має кордонів
і перетворює все, чого вона торкається.
Я лише знала, що закохалася.
І...
Саме тому я почала писати. Це мій спосіб кохання.
Мої почуття були настільки сильними, що я не розуміла, що відбувається,
поки не написала книгу.
Це допомогло мені заземлитися. Сказати: «Ракель, це відбувається».
«І що хлопець, який вломився до тебе через вікно, не вампір».
Письменництво допомогло мені побачити світ, зрозуміти світ.
І зрозуміти свої почуття. Зокрема, саме це.
Прочитавши те, що написала, я подумала: «Ракель, ти божевільна».
Але мені це було потрібно.
- Так? - Тож вийде друга книга?
Я почала її писати, але припинила.
Я кинула спроби зрозуміти кохання. Мені подобається його проживати.
- Дякую. - Дякую.
- Вітаю. - Вітаю.
Стривайте.
Я на хвилинку.
Вибач, Ракель.
Треба віднести йому екземпляр.
Зрештою, ми тут завдяки йому.
ЙОШІ, ТИ ЗАВЖДИ БУВ І ЗАВЖДИ БУДЕШ НАЙКРАЩИМ.
Я виправила друкарські помилки.
Сподіваюся, тобі сподобається.
УСЕ ПОЧАЛОСЯ З ПАРОЛЯ ВІД ВАЙ-ФАЮ.
ЙОШІ...
П'ЯТЬ РОКІВ ПО ТОМУ
Аресе, ти казав буде чотири коробки, а тут їх 25.
Я допоміг тобі з 200 коробками, коли ти вступив до універу.
І без ліфта. Охолонь, добре?
Ще довго, дядьку Аресе?
Ми майже закінчили, Геро.
Або їдемо зараз, або я сама поїду на Тібідабо.
Це твій хрещений батько винен.
Але мені вона будь-що пробачить, чи не так?
- Ти винен мені три кульки морозива. - Три кулькии?
Я в останній раз допомагаю тобі з переїздом.
Ми їдемо на Тібідабо!
Геро. Іди сюди.
Хто буде відьмочкою?
- Я часто тебе відвідуватиму. - Сподіваюся, незнайомцю.
Гаразд. Ходімо. Хто хоче морозива?
Зрозуміла, чи тобі подобається жити разом?
Ні. Ще ні.
Подивимося.
Може, ти мене переконаєш, повторивши те, що казав раніше.
Знаєш що? Ти вимоглива сусідка.
Так краще.
Повтори.
Я кохаю тебе, Відьмо.
КРІЗЬ МОЄ ВІКНО: ВІЧ-НА-ВІЧ
Переклад субтитрів: Елеонора Мартіян