Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Стига. Махай се.
- Искаш ли да те стопля? - Не, искам само слънце.
Аз съм слънцето.
- "Аз съм слънцето." - Аз съм слънцето.
ДОВЕРИ МИ СЕ
2013 г. Някъде във...
... Бранденбург
Ловецът.
Къде е? Ето го ловеца. Хванах те.
След. След брака никой.
Знам ли какво правя?
Подходящ ли е?
Вие, Алиция, родена през 1976 г. в Полша,
вземате ли Себастиан, роден през 1966 г. в Берлин,
за свой законен съпруг? Тогава отговорете с "да".
Да, непременно.
Запознали са се на курс по танго.
Преди 10 години.
Ала отиде в Берлин да учи танго
и повече не се върна у дома.
И сега сме тук.
Берлин, 2019 г.
Жената на живота ми.
Доволна ли си от това консуматорство?
Да.
Може ли да задам два въпроса за живота ти?
- За моя живот ли? - Да.
- Сериозно ли? - Първият въпрос гласи:
"Какъв човек искам да бъда?".
- Да. - А вторият въпрос е:
"За какво искам да използвам този живот?".
Ако сваля 7 кг...
Защо? Така ти стои чудесно.
Какъв човек искам да бъда?
Аз искам да бъда наперено старче с изкуствени тазобедрени стави,
да притежавам много материални неща и да бъда богат.
Искам да използвам този живот, за да получа още повече.
Сега ти отговори на тези въпроси.
Искам да бъда щастлива,
доволна и радостна.
- Какво отговориха другите? - Нищо.
- Още никой не е отговорил. - Ще бъде интересно.
Не е важно. Въпросът е как ти ще отговориш.
- А ти отговори ли? - Казах, че искам да бъде успял
и 2000 момичета да ме обожават.
Две хиляди ли?
Искам да бъда султан.
Султан ли?
- Въпросите изобщо не помагат. - Не.
Едно, две, три,
играта приключи.
Всички деца - големи и малки,
да събират играчки.
Баба е внушила на мама, и то много силно и догматично,
че когато се родят децата, жената вече няма свой живот.
Посвещава се на семейството и децата.
Ти не си важна.
Приемаш го автоматично.
Ако не познаваш друго, мислиш, че това е нормално.
Отраснах в ГДР.
Бях нещо като комунист.
Мислех, че социализмът ще може да спаси всички ни и света.
От смяната на системите научих за себе си,
че свободата е много ценна.
2019 г. Някъде във...
... Бранденбург
Престани!
Не!
Да. Взех единия.
По дяволите.
Още две години
и няма да имам шанс.
Хайде. Ще стане бързо.
Ако косата ти не е заплетена, няма да отнема толкова време.
- Сърби ли те главата? - Малко.
По дяволите.
Въшки.
Едно,
две,
три,
четири...
Сънувах, че с татко сте се разделили.
- И как беше? - Тъпо.
... пет...
Дай да те гушна.
- Ходи ми се до тоалетната. - Не.
- Татко ли ме напусна, или аз него? - Ти го напусна.
... шест...
Да, но...
Не дотича при нас. Разбрала си.
- Знаех, че беше само сън. - Бил е глупав.
Това няма да ни се случи.
Защо?
Защото се харесвате.
- Само се харесваме ли? - Обичате се.
Да, права си.
... седем, осем, девет...
... седем, осем, девет, десет. Идвам!
Играта отдавна свърши.
Любима, искаш ли музика?
Какво ти се слуша?
Нещо...
- ... спокойно. - Спокойно ли?
Спокойно.
Преди година решихме да отворим връзката си,
но никой не знаеше за това.
Първата година го обсъждахме само помежду си.
Следвам го в това пътуване
заради нас.
Ще бъде само той.
Зелени коне
преминават в галоп.
Изпод копитата им
порастват цветя.
Жаби в блатото
палят огън.
На небето месецът
разпалва звездите.
Ти ми говореше
далечен и чужд.
Каза, че отминава
отминава нашето лято.
Лято...
Кой иска секс?
Той се надценява.
Летен бриз с дъх на мента
и цвят на малина.
Лято
в зелени гори.
Лято
на кукувици и чучулиги.
- Ела. - Не.
- Ела. - Не!
Затвори вратата.
Имаш ли усещането, че ни липсва романтика?
Не, това е...
- Това е нашият... - Липсва ли ти любовта?
Мислиш ли, че я няма?
Мислиш ли, че живеем заедно без любов?
- Не. - Мислиш ли, че... Според мен...
Не знам как да го кажа.
В този съвместен процес, в тази борба
има голяма интимност.
Изпитваш желание да знаеш за другия.
- Разголваш се. - Да.
От две години правим някакви опити.
От две години се питаш:
"Мога ли да понеса да гледам
мъжа си да се натиска с друга,
да я целува, опипва, чука?".
Какво променя това?
Какво ще се промени, ако аз спя с друга жена?
Никога не сме говорили за това, както го правим сега.
Да, но тези неща не се обсъждат. Глупаво е.
И това е част от...
Избираш по-лесния път.
- И за теб е по-лесно. - Да.
Да.
Моногамия или свобода.
Трябва да избереш.
Заспах като момиче и се събудих като жена.
Случи се за една нощ.
Запознах се с първия си приятел на 14 години.
Беше по-голям с осем години.
Заради разликата във възрастта и аз изглеждах физически по-голяма.
Подхождахме си.
Помня как започнахме физическата си връзка.
Правехме еротични фотосесии.
Откривахме едно
специално взаимодействие,
когато бяхме заедно един до друг.
Радвам се, че успях да преживея всичко това
свободно.
Мирогледът ти се променя от реалността.
Бях на 21 години, когато Стената рухна.
След това бях в Рим.
Влязох в Сикстинската капела.
Видях какво е нарисувал Микеланджело.
Казах си: "Негодници, никога нямаше да ме пуснете тук.
Никога нямаше да го видя през целия си живот".
Това е моята травма -
мисълта,
че не съм свободен.
Биографията на Себастиан е следната.
Той среща първата си жена на 16 години.
Сключва брак с нея на 20 години, става баща на 26 години.
Прекарва 16 години в брак,
без да му е позволено да прави каквото иска.
Моногамията е единствен вариант.
Той знае, че ще изгуби жена си, ако направи нещо.
Аз имах тази свобода. Как да го лиша от нея?
"Преживяла съм го, но на теб не е позволено."
- Отдавна не съм бил на среща. - Ще отидеш ли у тях?
- Да, къде иначе да отидем? - Добре.
В парка.
- И там става. - Това е среща за секс.
- Сигурен ли си? - Така мисля, но не знам.
По разговора ли съдиш?
- Добре. - Стори ми се целенасочен.
Целенасочен ли?
- Какво означава това? - Беше ясно за какво говорим.
- Използва ли тези думи? - Не.
- Между думите. - Между редовете.
Четеш между редовете.
- Вижда се как реагира. - Какво?
- Това се усеща. - Добре.
- Ясно е защо се срещаме. - Разбирам.
Това е историческо.
Ако изчукаш някоя, ще бъде историческо.
- Историческо ли? - Да.
Не е ли малко пресилено?
- Историческо. - Не, но правиш крачка нататък.
Първо беше напълно спокойна, а след това...
Защо да бъда спокойна?
- "Най-после успя. Браво!" - Да, ще приключи.
Във всички наръчници за двойки, които се отварят, пише:
"Определете граници. Обсъдете ги. Бъдете честни.
Не се съгласявайте с всичко. Обикновено става така,
че радиусът постепенно се увеличава.
Отначало е нужна защитена зона".
За мен това е Пелиц.
Нашият дом също. Колата защитена зона ли е?
- Не. Вече си го правил там. - Беше много отдавна.
Още нямахме уговорка.
И все пак си го направил.
Тогава колата беше защитена зона.
- Велосипедите? - Беше моята кола.
- Не е вярно. - Естествено.
- Беше семейният автомобил. - Да.
Само с нея можех да се перча.
Трябва да се перчиш със себе си,
с големия си опасен член, а не със...
Погледни ме.
Отивам да потичам.
- Сега ли? - Да.
Ще потичам, ще поплувам и си лягам.
- Чудесно. - Да.
Ще бъде приятна вечер.
Ще размишлявам.
Жено!
- Коя риза да облека? - Няма да се меся.
- Жено, тръгвам. - Чао.
- Всичко наред ли е? - Да.
Чудесно.
Ще ме целунеш ли за "довиждане"?
Да.
Сега.
Искаш ли да ти махам с бяла кърпичка от вратата?
Да, точно това искам.
Дайте всичко от себе си.
Хайде, още 30 секунди.
15 секунди.
По-бързо, не се отказвайте.
Продължавайте.
Давайте.
Хайде, хора.
Забавете.
Три, две, едно.
Ако започнеш да говориш за това, попадаш на други хора,
които експериментират със своята сексуалност
и се интересуват от различни възможности.
Като отворихме връзката си, отворихме и дома си.
Хубав задник. Какво мога да кажа?
- Искаш ли вино? - Благодаря.
Инфаркт.
Как си? Всичко наред ли е?
Излизам за малко.
Това е като траур.
Отначало си в истерия.
След това плачеш много.
Не искаш да се простиш с някого или нещо - дали система, дали човек.
Мисля, че един от корените излезе.
Дори не трябваше да го срежа.
Боже мой.
Най-после може да се отпусна и да се държа откачено.
Това усещане за свобода и любов не може да бъде описано.
И съм хлътнал до уши по теб.
Страхотно е.
Това е 22-рата пролет. Имаме по няколко в годината.
И аз спасих нашата любов.
- Вярно е. Мисля, че го направи. - И аз мисля така.
Ти победи. Успя.
Не съм тъжна победителка. Сега съм щастлива победителка.
"Аз съм кралят!"
От кой филм беше това?
Какво е значението на Стоунхендж?
"Илвис"?
Господи, има предупреждение за буря.
2021 г., някъде във...
... Бранденбург
Не съм се радвала на живота с друг като с него.
Пиша напомняния на дланта си.
После измивам следите с четка.
Казваш, че не се боиш от никого.
Ако ни хванат, ще ги изядеш живи.
Целият ти.
Ако глупост и бедност ме натъжат,
разиграваш цирк и къщата оживява.
Искрата се връща в очите ми.
Само заради теб отново искам да живея.
Ти си лек за всички злини
и надежда за следващата година.
Да помогна ли?
Ти си звездата в мрака
и щастието.
Целият ти.
Този живот е красив. Не съм имала по-добър.
Не ми е хрумвало да сложа край на тази глава.
- Заповядай. - Извинявай.
Заповядай.
- Същото ли правиш със... - Ям ги.
- Да. - И ти ли?
Не, но трябва да го почеша.
Почесах го, но мислех, че е моят крак. Беше странно.
Не, моят е.
Добре.
- Да чукаме възглавницата. - Да.
Как беше това?
- Направих го вчера. - Наистина ли?
Туристическата група.
Източните съседи.
Пожелай си нещо.
Внимавай.
Ето.
Тук имаме нещо изключително.
Понякога не ми се вярва.
Това е приключение. Не знам какво ще излезе.
Радвам се, че си намерила място.
Случи се. Беше само една среща.
След всичко случило се през това време ли?
Всичките ти демони и страхове...
Целият процес.
Помниш ли какво беше преди година?
Има много мухи.
Знам ли какво правя?
Дали той е подходящият?
Промени ли се нещо?
Аз се промених,
но не и физически. Шокирана съм, че още ми става.
Готово.
Здравей.
- Как се чувстваш? - Добре.
- Много добре.
Чудесно. Обичам те.
Да, може малко по-силно.
- По-силно, добре. - Сега е красиво.
Добре.
Косата ми ще опада след това.
- Само още една нощ. - Празник е.
- И ще мине. - Да, косата ми пада.
Пак ще те обичам.
Искаш ли да се омъжиш за мен?
- Да. - Да?
- Разбира се. - А ти?
- Казвам "да". - Ура! Те казаха "да".
Приемам пръстена и партито започва.
Благодаря.
- Къде са аплодисментите? - Това са аплодисменти.
Боже, влизала е птица. Това е...
- Не е така. - Разбира се.
Не, тя прави така.
Момент.
Време е за целувка.
Сладко е.
- Добре, да. - Стига.
Да, по-близо е до това,
което ти каза, но пак е сладко.
Коя ли блуза на Алиция ще носи Себастиан утре?
Лъскавата.
И някоя шапка на Алиция.
Майко...
Дъщеря ми си намери циганин и танцува с него.
Греша ли? Не греша.
Къде ли го е намерила?
Така се разви. Съпругът ми се промени.
Аз съм свободна,
съвсем сама
в твое присъствие.
Наистина не боли.
Свободна съм.
Скоро ще приключа
със свободата.
Освободи се.
Аз ще ти помогна.
Наркотици
Не плачи.
Само се освободи.
- Как се чувстваш? - Напълно свободна.
Здравейте. Казвам се Камила.
Аз съм от "Извън контекста" и днес ще бъда ваш домакин.
Да, дом.
Искам да се чувствате като в своя дом.
А, да. Добре.
- Аз ще тръгвам. - Давай.
- Какво има? - Исках да питам кога ще ядем.
Когато приключа тук.
- Ще я поправиш ли и при нас? - Да, добре.
- Слънцето се скри. - Ела тук.
- Ще легна върху теб. - Ела при нас.
Върху корема ти.
- Няма място. - Има.
Тук стана много студено.
Бързо захладнява. Извинявай.
Студ, студ, студ.
Разбира се. Сложи си...
Сложи, сложи.
За тезата си по психология
правя проучване на ревността
в полиаморни или немоногамни връзки.
Какво означава за теб?
Каква е първата ти асоциация с това понятие?
Има много силна връзка със страх.
Много силна.
Има страх от загуба, от промяната,
от това да бъдеш заменен.
Има много силни страхове почти като демони.
Ти си като куче.
Ти си като куче. Ела.
Те се държат като кучета.
Здравей, дом.
Спокойно.
Защо не си сигурен?
Ако го направим сега или след два месеца,
ще бъде същото.
- Страхът не е свързан с момента. - Да.
Няма нищо общо с времето.
Може да си пожелаеш нещо. Косъм е. Без желания.
- Няма. - Без желания. Изключени са.
Изключени са.
- Разбирам. - Не е време за желания.
Да, но аз не искам да пришпорвам нещата.
Ако се нанеса тук,
трябва да го приемам
и да чувствам, че всички го приемат.
Сега ни идва малко в повече и на тримата.
- Да. - И...
- На мен не. - Малко.
- На мен не. - Не ли? Засяга и теб.
Ти си по средата и се разправяш с много неща.
- Това е лъжа. - Да.
Не казвай, че не си...
И тримата сме изпълнени със страхове.
- Аз живея. - Да.
Може да донесеш нещата си
и да видим как ще бъде, когато са тук.
Може да стане стъпка по стъпка.
- Делово. - Донеси нещата си.
Какво значи "стъпка по стъпка"?
Първо донеси някои неща.
Например, донеси си телевизор.
Конзолата?
Не, разбрах.
Да.
Мисля, че един ден ще се смеем на снимката.
Няма друг начин.
Когато изгори.
Не когато изгори. Ще имаме...
"Преди време тук имаше нещо."
Ще я окачим в спалнята и ще й се смеем.
- Боже мой. - Да.
- Изтрий я. Не означава, че... - Искаш да изтриеш миналото ми.
Не, миналото ти е тук и тук.
- Защо да го показваш? - Миналото ми.
Трябва да я изтриеш.
Малко прилича
на чакалня.
Не знам колко време може да се остане в чакалня.
Ало? Себастиан Рост.
Чувствам се предадена от теб.
Стигам до лакътя, стискам го и поемам контрол.
Аз не виждам нищо. Мога да гледам теб,
но с тази ръка усещам какво прави тя.
Мога да я манипулирам,
без да е нужно да гледам,
защото имам нужната информация от усещането си.
Ако искам да я върна на мястото й, имам свободна ръка да действам.
Идеята е да има диалог както при тангото.
Може да изчакаш или да разбереш какво иска другият.
Не, аз още усвоявам възела.
Нейният начин на комуникация не е разбран или неразбран,
а малко по-разбран.
Това се учи в такава ситуация.
Сега ти причиняваш болката.
Искаш да го направиш и това е неизследвана област.
Колко болка искаш да причиниш?
Колко лош можеш да бъдеш
с човека, когото обичаш?
- Благодаря. - Моля.
Нов начин.
Себастиан, ще продължиш ли да връзваш?
- Не, може да вържат мен. - Отново ли?
- Отново ли искаш? - Да, моля.
Добре.
- Това е най-хубавото. - Да.
Ще се видим вкъщи.
Отдавна не сме танцували.
- Добре ли си? - Добре.
Да продължим с тангото.
- Така. - Ципът ми е разкопчан.
Нищо.
Завъртане -
и на другата страна.
Тук може да...
- Ако той се държи добре... - ... ще има трето завъртане.
Стигаме дотук. Това са две дълги завъртания, ако не три.
От обръщането.
Сега какво?
Отпуснете се.
Приближете се за втората сакада.
Що се отнася до структурата, почти я усвоихте.
Тук трябва да кажа, че не си давате пространство.
Сега се упражнете спокойно.
Извинявай, сгреших.
Да, точно така.
Остават 15 дни.
Нали ще продължиш?
Честит рожден ден
- Чувствителен ли си? - Да.
- Добре. - Аз съм начинаещ.
Мога да задържа.
Така ще бъде най-хубаво. Ще отвориш сърцето си и ще...
Не ме е страх от това. Само да го кажа.
- Ще ти дам малка доза. - Добре.
- За теб е 150. - Добре.
След това ще видиш как се чувстваш след половин час
и ще решиш дали искаш още.
- Изглежда много. - Спокойно.
Добре.
Това е пълна доза и още малко.
Добре. Да се насладим.
- Забавлявай се. - Благодаря.
По дяволите...
Сърдиш ли се? Добре.
- Отивам да поплувам. - Приятно плуване.
Благодаря.
Едно...
... две... Това е.
... три...
... четири...
... пет...
2022 г., някъде във...
... Полша
... шест...
... седем...
... осем, девет, десет.
Предавам се.
Изгубих се.
Дръпни се от пътя...
... или ще те прегазя.
Да, с удоволствие.
- Може ли да го пробвам? - Да.
Умри!
- Сега те мразя. - Знам.
Чувствам го.
Знам, че и ти ме мразиш.
Вече не.
Понякога, но не сега.
Мисля, че те мразя.
Не мога да те понасям. Изпитвам гняв.
Изпитвам ревност.
Изпитвам желание да те няма.
И...
Не знам как да го правя.
Как да намерим нещо общо и отново да се обичаме.
В момента сякаш не се понасяме.
Говори само за себе си.
Не казвай "ние". Кажи какво чувстваш ти.
- Добре, вече не те понасям. - Благодаря.
Искам да намерим нещо общо, което да ме сближи с теб.
Не намирам начин да го направя.
В момента
не те мразя. Съжалявам, че го изпитваш.
Помня, че и аз го изпитвах. Познавам това чувство.
Сега обичам само себе си.
Не искам да прекарвам времето си с теб и да бъдеш наблизо.
Искам да мисля за себе си. Като че ли трябва да се пазя от теб.
Проявявам разбиране.
Съжалявам. Не те обичам така, както те обича Себастиан.
Ако Себастиан страда,
мислиш ли, че си неспособна да му помогнеш от егоизъм?
- Този въпрос е абсурден. - Защо?
Защото отношенията са различни.
Добре, но отговори.
- Можеш ли да му помогнеш... - Не знам.
... ако се грижиш за себе си?
Себастиан прилича на стар монах.
- Напълно изцеден. - Да.
Берлин, 2023 г.
Не се справям. Помисли в каква ситуация сме.
С Камила не можем да говорим.
- Трудно е. - Не съм това, което мислех.
- Не ме прекъсвай. - Добре.
Исках да ти кажа, че в движението си вкъщи,
в действията си с новата дефиниция за мен и границите ми
се държа като прохождащо дете. Вярно е, и си го признавам.
Да, искам си гнездото,
в което мога да презаредя.
Това е твоята граница. Спалнята, къщата и животът са и мои.
Ти си свикнал винаги да отстъпвам, да преглъщам. Почакай.
Очакваш да бъда великодушна и винаги да се съобразявам.
В момента не мога да се съобразявам.
Хайде да спрем за кратко на това място.
Мисля, че така няма да постигнем нищо.
Каква е дефиницията ти за свобода. Какво е нужно, за да я изпиташ?
Себастиан каза, че може да обича двама едновременно,
че е в състояние да го прави.
И аз мисля, че го може и вече го доказа,
само че според мен капацитетът ни не е безкраен.
Тези двама души, които обича и които вече...
Аз съм голямата му любов. Камила е голямата му любов.
Аз съм жената на живота му, Камила също.
Иска да остане с нея цял живот, както и с мен.
Той ни казва всичко това и го иска.
Полага огромни усилия всичко наистина да бъде наред.
Само че от наблюденията си и от досегашния ни опит мисля,
че не е възможно.
Почти нечовешко е
да направи така, че всички да бъдат щастливи и доволни.
Всяка от нас прави компромиси - както аз, така и тя.
Мисля, че това е много висока цена.
Ние започнахме процеса на отваряне
и мисля, че свършихме невероятно много.
Двамата решихме да живеем така.
Не казвам да се върнем към моногамия.
Не е това. Стремяхме се към свобода,
но сега не се чувствам свободна.
Себастиан,
ти си много арогантен и глупав.
Аз ревнувам.
Глупаво е да не можеш да признаеш ревността си.
Преди казвах, че не се боя. Каква глупост.
Ние носим в себе си пълен спектър от емоции.
Много глупаво е да ги отричаме.
Въпросът е как да постъпим с тях.
Лутах се в тъмното
по напълно непознат терен.
Не виждах накъде да тръгна или с кого да говоря.
Разчитах на това,
доверявах се.
Същевременно подсъзнателно знаех,
че в крайна сметка това е свободата, която имам,
а не свободата, която му давам.
Уютна вечер пред камината ще ми дойде добре.
Да.
Родителите ти може да ни научат да редим пасианси.
- Какви пасианси? - Двоен пасианс.
Да, те играят тази игра.
Сядат един срещу друг и трябва да добавят карти.
Тегли ме натам. Искам да се почувствам стар,
да забравя всичко.
Това е поетично.
Аз тичам към теб
през нощта.
Бях развълнувана.
Ти се въоръжи.
Въоръжи се.
Влезе в двубой с мен.
Защо влизаш
в двубой с мен?
Слънцето изгрява.
Защо...
Погледни.
... влизаш в двубой с мен?
Прелестно е.
Питаш: "Защо пребледня?".
Казвам: "Защо се мокрим под дъжда?".
Защо не знаеш нищо за това?
Защо влизаш
в битка с мен?
Режисьорът и участниците са приятели от много години.
Заради тази връзка режисьорът получи автентичен поглед към живота им.
Защо влизаш
в битка с мен?
Превод СВЕТЛА ВАСИЛЕВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО