Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Musí totiž dojít ke změně, aby se všichni cítili
bezpečně a milovaně, nehledě na pohlaví.
Další revoluce bude revolucí péče a náklonnosti.
Děkuji.
Jaké to bylo?
-Byla jsi skvělá. -Fakt?
Nezasekla jsem se na výrazu eko... ekologická udržitelnost?
Teď jo, ale předtím ne.
Panebože.
Byla jsi fakt skvělá. Promiň.
-Vážně se ti to líbilo, Gaspare? -Moc.
To je skvělé.
Líbilo se mi, jak jsi spojila systémové násilí s...
-Správně. -S útlakem, který se překrývá...
-To je... -A úsilí by mělo být průřezové.
-To je ono! Chci říct... -Jinak to ani nejde.
-A jak... -Quique, představím tě.
-Hned teď? -Hodně štěstí.
Vážně jsi odvedla skvělou práci. Bylo to srozumitelné a...
Kolegové a kolegyně, přichází
Enrique Notivol!
Děkuji.
Kolegové a kolegyně,
chci mluvit o jedné z největších výzev naší země.
Vylidňování.
Prázdné Španělsko.
Naše městečka umírají.
Musíme je znovu vybudovat
skrze ekologická, inkluzivní a udržitelná opatření.
Snížením...
závislosti
na autech,
podporou přístupu žen na trh práce,
vytvářením pracovních míst v zelené ekonomice,
aby nikdo nemusel opouštět své město coby beznadějný případ.
Ahoj, Quique! Super výkon.
-Děkuju. -No jo.
-Neviděla jsi Linu? -Je tamhle s Gasparem.
Jsem opravdu šťastná, děkuju.
-Tak co? -Ahoj! Jak je?
Zaválel jsi.
Poslouchalas to?
Vy dva jste totiž celou dobu mluvili.
Jo, mluvili jsme o tobě.
O mně?
Gasparovi se líbí tvé nápady o vylidněném Španělsku. Že jo?
Řekni mu to.
Takže, Enrique,
řeknu spolustraníkům, ať tě pověří vedením politiky proti vylidňování, ano?
-Zasloužíš si to. -Nevím, jak ti mám poděkovat.
Všechny tvé nápady
a plány pro venkovské komunity se tam dají uplatnit v praxi.
To je můj sen.
A kde přesně?
Asi se oba shodneme, že prázdné Španělsko...
„Vylidněné.“
Jasně, vylidněné...
Potřebuje řešení, která lze nalézt přímo tam a ne v Madridu.
-Tomu věřím, ale... -Takže se shodneme. Víš co?
Pošlu ti ty informace,
a až je schválí, můžeš se stěhovat.
Ale kam?
Do La Cañady del Infante v Teruelu. Darovali nám tam rezidenci.
Hurá na ně, šampióne!
-Teruel. To mě poser. -No...
-Ale proč ne? -Není to špatné.
Mohlo by to být pro nás oba krásné dobrodružství.
Ale proč?
Mám své vlastní projekty.
Nic by tě to nestálo.
Jen pár workshopů, komunitní zahrada...
Za dva měsíce odtamtud budeme pryč.
Quique...
Nabídli mi pozici ministerské poradkyně.
Komu bys radila?
Gasparovi. Komu jinému?
-Co je? -To se mi nezdá.
Oba mě chcete poslat do Teruelu, abyste mohli...
Co to povídáš?
Nedlužím ti žádná vysvětlení.
Budu pokračovat ve svém životě tady a ty si splníš sny v Teruelu.
Já vím, ale nebudeme spolu.
-Jsi přece moje... -Neříkej to.
Cože? Ty jsi moje... A já jsem tvůj...
-Nejsem tvoje... a ty nejsi můj... -Aha.
Nejsi můj a já nejsem tvoje, Quique.
Nejsme majetek.
Nejsme batohy ani zubní kartáčky.
Jsme svobodné, nezávislé bytosti.
Dobře, ale máme vztah.
Vztah mezi dvěma dospělými, kteří se jednoho dne vydali stejnou cestou,
ale teď stojí na křižovatce.
-Ty už se mnou nechceš být? -„Se mnou“?
Jsi tak majetnický.
-Dobře, ale co náš vztah? -Zase!
Kurva, tak dobře.
To, co spolu máme, ať je to cokoliv,
existuje to ještě vůbec?
Vždycky říkáš, ať necháme řeky zdivočet.
Osvobodit je z umělých koryt, kam je člověk zavřel.
Tak co kdybychom to taky udělali?
Nech tu naši věc plynout.
Dobře.
Když to takhle chceš...
No tak, zmeškáš autobus.
Promluvíme si později.
KRÁČÍME VPŘED
ADAPTACE ROMÁNU DANIELA GASCÓNA
HIPSTER na španělském venkově
Haló?
Haló!
-Ztratil ses, chlapče? -Ne.
Teda trochu jo. Hledám hotel Pilar.
Něco ti povím.
Ten její barák není hotel ani hostel.
Ani nemá licenci k provozu.
Pojď se podívat.
Jdi pořád nahoru tou ulicí.
Je to ten starej barák na prvním rohu.
Co tu děláš? Sem nikdo nejezdí.
Občas přijedou Katalánci.
Ale jen si u zřídla doplní vodu do lahví.
Jak dlouho se zdržíš, hochu?
-Nemám zpáteční lístek. -Tak si ho radši hned kup.
Byl to ten olej.
Neplaš toho kluka. V La Cañadě se dá dělat spousta věcí.
Mě nevyplaší. Mám s tímhle městečkem velké plány.
Nejlepší plán je odsud odjet.
Dobře. Děkuju za varování, ale mám vůči La Cañadě závazek.
Jezdit tu na kole není moc dobrý nápad!
Nebojte se, madam. Jezdil jsem na kole v Amsterdamu, Pekingu,
Kalkatě, Marrákeši...
Ani v těch přelidněných ulicích jsem nikdy neměl problém.
-Tohle není země pro hipíky. -Ne.
Tudy.
-Snad se vám bude líbit. -Jo, je to autentické.
Byl to pokoj našeho José Manuela, dokud neodešel.
A kdo to zaplatí?
Bez obav, zaplatí to moje strana.
Uspořádáme workshop o rovnosti,
o nových mužských rolích, komunitní zahradu a mnoho dalšího.
-Kde to všechno budete dělat? -No...
V garáži Matíase Gutiérreze.
Víte, kde to je?
Do hajzlu.
A je to!
Matíasova garáž.
To je ona.
Podívej. Už chtějí vstoupit do vaší strany.
Vtipné, Felipe. Ale chci tu dělat novou politiku.
To říkají všichni.
Kde najdu někoho, kdo by mi s tím pomohl?
Kdopak to přišel! Náš hipík.
Nejsem hipík. S tím hnutím se neztotožňuji.
Byli to politicky pasivní požitkáři...
Šlo jim o něco jiného.
Jestli něco, tak jsem...
-Jsem hipster se svědomím... -No jistě.
-Zadrž. Co si dáš? -Tělnatý Merlot.
Cabernet Sauvignon?
Tahle slova tu radši nepoužívej, ať tě nehodí do kašny.
Beru na vědomí. A co se tu teda pije?
Můžeš si dát víno z místního konzumu, nebo to druhé.
To z konzumu je břečka a to druhé je ještě horší.
Ale ať nás neslyší. Jsou na ně pyšní.
Tak si dám to z konzumu.
Nevypadáš, jako bys byla odsud.
Ne. Jsem z Castellónu.
Tenhle bar jsem koupila v dražbě.
Jsi tu dlouho?
Celou věčnost.
Jeden den tady...
je celá věčnost.
Do sklenice si dávám spropitné, abych si zajela na pláž.
-A už tři roky jsem tam nebyla. -Tady máš do sklenice.
Děkuju mnohokrát.
Nazdar.
Naše víno je skvělé, viď? O nic horší než Rioja.
No jistě. O nic horší...
Hledám někoho, kdo by mi pomohl dát do pucu Matíasovu garáž.
Ta je děsná. Řekni mému tátovi, ať ti přidělí něco z městských prostor.
Máme jich tu spoustu. Táta je starosta.
-Já jsem Ramón. -Quique.
A moji přítelkyni Lourdes už znáš.
Nejkrásnější brunetka ve městě.
Nech toho, nejsem tvoje přítelkyně.
Víš, přítelkyně, milenka, kámoška s výhodami... Šukáme.
Jo, to jsem pochopil z kontextu. A který z nich je tvůj táta?
Ten, co je k nám zády.
-Starosto. -To je on.
Klidně se dívej, ale nekibicuj.
Přijel jsem z Madridu, abych tu zřídil komunitní centrum
-a... -Vymáčkni se!
Váš syn říkal, že mi můžete půjčit nějaké prostory pro dílny.
Dvacet!
Ne, jeden stačí. Víc nepotřebuju.
Sklapni, moulo. Hlásil dvacítku.
Sakra. Těmi kecy jsi mě rozhodil, ty budižkničemu.
Chci jen nějaké prostory...
Jistě! Abys tam zřídil plážový bar, ty sluníčkáři.
Teď hraju karty, a ta hra je sakra posvátná.
Není to plážový bar. Je to místo, které má zvyšovat jiný typ povědomí.
Tím jsi to jen zhoršil, chlapče.
Vy nechápete, že tahle města uvízla v 19. století?
Kde jsou ženy?
O všechno se starají ony, zatímco muži pijí, holdují hazardu, baví se,
rozvalují se s nohama od sebe a objektivizují jedinou ženu v místnosti,
která tu mimochodem jako jediná pracuje.
Dobře řečeno.
Tohle město potřebuje workshop o nové roli mužů.
Kurňa.
-Podívej, chlapče... -Jednu mu vraž. A pořádnou.
Nepochopil jsem půlku toho, cos řekl,
ale pokud si tu chceš zřídit sluníčkářskou pakárnu, udělej to sám.
Jasné?
Dobře. Hrajem.
Moment.
Půjde pak dneska někdo na mši?
Ty?
Požehnej ti všemohoucí Bůh Otec i Syn i Duch svatý.
Jdi v pokoji.
Trumf!
Musím se spokojit s garáží.
To je děsná haluzna. Kolik zaplatíš?
10 eur za hodinu?
Patnáct a panáka whisky.
Teď nejsem na příjmu. Zanechte vzkaz a já se vám ozvu.
Ahoj, Lino. Neměl jsem signál, protože... No, víš, prázdné Španělsko.
Snad na ministerstvu moc nedřeš.
Ať tě Gaspar moc nezneužívá.
Co děláš?
Myslím pracovně.
Poslouchám.
-Nebo i jinak. -Teď?
Jo.
Připravuju tu místo pro workshopy.
Tohle město fakt potřebuje osvětu.
Je tu spousta mikro a makrosexismu,
vozidel na fosilní paliva, masité stravy, alkoholismu...
Ještě jedna věc.
Cítil jsem se divně, když jsi mi řekla,
že věci musí plynout a že bychom neměli mít hranice.
Jen bych chtěl vědět, jestli někoho máš.
Nechodíš s Gasparem?
Nechci si hrát na patriarchát,
ale rád bych věděl jestli náš vztah pokračuje nebo ne,
případně kolik je v našem vztahu lidí.
Řekni mi, jak to právě teď vidíš.
Abych věděl, co očekávat.
Dej vědět, jak to máš.
Posílám pusu.
Zase maso?
Nechutná?
Můžu ke starostově klobáse usmažit vejce.
-Starostově klobáse? -Tady je.
Co to je?
„Hlasujte pro Máxima.“
„Nejlíp chutná s vejci.“
Skvělé. Rozdává je celému městu?
Zvlášť před volbami.
To je brutální. Jak za feudalismu.
A to vajíčko si dáte?
No jo, už s tím nic nenadělám.
-Nejíst to teď by bylo absurdní. -Správně.
Ale tohle je zločin.
Asi nevíte,
že každý steak má ekologickou stopu 7,19 kilogramu CO2,
který jde přímo do atmosféry.
To je nepřijatelné.
Za pár let tak zničíme planetu.
Ty brambory jsou vypěstované tady?
No jistě.
Dobře.
Nechutnalo by to líp s vínem?
WORKSHOP O NOVÝCH MUŽSKÝCH ROLÍCH MATIASOVA GARÁŽ: ČTVRTEK ODPOLEDNE
Nové mužské role?
-Co to je? -První workshop naší strany.
Kurz, který vede k osvojení různých způsobů, jak být mužem.
Existuje totiž několik rolí...
Některé jsou tradičnější, že?
No, existují různé způsoby, jak být mužem.
Další sem. Dáme je všude.
Budeš promítat Život ve městě není pro mě?
Ten film. Viděl jsem ho v televizi.
Ukážu pár scén jako příklad z minulých časů.
Epocha, kdy vládl hetero patriarchát a existoval jen jeden rodinný model.
Když byly genderové role rigidní, rozmanitost neexistovala...
Nerozumím ani slovu, ale ten film je hustej.
Děsně legrační.
Dobře, vylepíme další plakát.
Život ve městě není pro mě. Ten herec byl boží.
A bylo mu rozumět.
Ne jako dnešní herci, co nemluví zřetelně.
Tuhle ledničku musíte vyměnit, Maricruz. Víte, kolik energie spotřebuje?
Každý den provozu je jako ekologický atentát.
Ahoj, kluci. Co to děláte?
To ne!
Sundejte to. No tak.
Co je tohle. Nové co?
Mužské role.
Nové mužské role?
To je pošuk.
Jsi si jistý?
Tady se staví všichni místní chlapi. Jeden po druhém.
Ahoj. Jak je? Pojďte dál.
Ráno se kšefty nehejbou.
Ahoj, Moho.
Ahoj, Sandro.
Ne, nejsme klienti.
Chceme tu vylepit plakáty, co zvou na workshop o nových mužských rolích.
-O jakých rolích? -O nových mužských rolích.
Tak to koukej sundat. My žijeme z těch jejich starých rolí.
Moho, teď neseš část viny za obchodování s lidmi
a objektivizaci žen!
Tohle už mi nedělej. Nezvládnu to!
LA CAÑADA KRÁČÍ VPŘED
Kdy začneme?
Za pět minut.
-Nikdo nepřišel. -To nevadí.
Udělala bys pár fotek a videí pro spolustraníky?
Jistě. Vyfotím je radši na svůj mobil.
Dobře. Jen když se někdo ukáže.
-Můžeme jít dál? -Jo, podívej.
-Jistě. -Jo, tudy.
Prý můžeme jít dovnitř.
-No vida. -Tudy.
Hodně štěstí.
Pojďte.
Prima.
-Felipe, dej ji sem. -Ne, chci sedět tady.
Felipe, sem.
Tak jo.
Prosím o klid. Přivítejte hipstera Enriqueho.
Bravo.
Děkuji.
Přátelé z řad mužů i žen,
všechny vás vítám na workshopu o nových mužských rolích.
To je nemehlo.
-Bože. -Bratříčkuje se se socany.
Tak.
Netušil jsem, že si zdejší lidé
tolik uvědomují potřebu mužů zkoumat sebe sama.
-Je to milé překvapení. -Pusť už ten film.
Derrida tvrdil, že dekonstrukce
je pokusem o reorganizaci nelogické diskurzivní nerovnosti.
-Co to sakra meleš? -Pusť už ten film.
Pusť ten film.
Sklapněte a nechte ho mluvit.
-Děkuji. -Jste děsní hulváti.
Tento workshop vám má ukázat příklady sexismu...
Nemůžeš už pustit ten film, ty moulo?
-Hetero patriarchát utlačuje... -Prosím.
Hetero patriarchát už dlouho utlačuje...
Pusť Paca Martíneze Soriu. Na rozdíl od tebe je to génius, ňoumo.
Debatu necháme na později. Nejdřív ten film.
No konečně, kurvafix!
To už je lepší.
Dvacet pohárků.
Zase trumfuju. Je to moje.
Jeden pohárek můžete šlohnout, pane výběrčí daní.
Ale teď je manželka mého syna,
takže má právo na markýzy, hraběnky a všechno ostatní.
Nachladíš se.
-Dáte si čaj? -Ano, prosím.
Úžasný umělec!
-Je tak vtipný. -Ta věc s kuřetem byla super.
Umírala jsem smíchy.
To byla katastrofa.
Aspoň přišli lidi.
A příště pusť film od Pajaresa a Estesa.
To byly fakt hvězdy.
S nimi se nedá srovnávat.
Takovéhle filmy už pouštět nebudu.
Ale pak nikdo nepřijde.
Ty brečíš?
Jo. No a?
Noví muži se nebojí ukázat zranitelnost.
Nabídla bych ti kapesník, ale žádný nemám.
To je fuk.
Potřebuju, aby přišli lidi a strana to viděla, jinak...
Přijdu o Linu.
O Linu?
To všechno děláš kvůli holce?
Tvé přítelkyni?
Partnerce na mé životní cestě.
-Dobře. -Není moje.
Chci říct, nejsme majetničtí.
Je v Madridu s kolegou, který...
Který ji chce ošukat.
Nebere mi telefon a neodpovídá na zprávy ani...
Třeba má moc práce.
Nebo možná spí s Gasparem.
Ale nemá koneckonců právo zkoumat svou potlačenou sexualitu
po tisíciletích patriarchátu?
Copak? Nudím tě?
Vážně, co to je? Už jsi skončila?
Vydrž. Už to skoro mám.
-Ukážu ti to. Dej mi vteřinku. -Sakra. No tak.
Klidně sem pojď, už to skoro mám.
Dobře.
Trochu mě to znervózňuje.
Přátelé z řad mužů i žen,
všechny vás vítám na workshopu o nových mužských rolích.
No konečně, kurvafix!
To je skvělé.
Cílem tohoto workshopu je ukázat vám příklady sexismu...
-Genaro žárlí. -Jo! No a?
Nic, jen jsem rád.
Já taky. To totiž znamená, že mě miluje.
Derrida tvrdil...
Je to génius.
Fakt dobrý...
Sestřihalas to neuvěřitelně.
-Je to úžasné. -Líbí se ti to?
Jo, ale není to etické.
Je to fakt pecka,
ale vypadá to, že povzbuzují mě a film vypískali.
To nemůžu poslat.
-Viděla jsi to video? -Samozřejmě.
Neuvěřitelné. Workshop byl plný.
Bylo narváno.
Byl jsi super.
Pošlu to týmu sociálních médií aby to mohli přeposlat.
Dokazuješ, že venkovský život se může změnit.
-Díky. Bylo to... -Gasparovi se to taky líbilo.
Gasparovi?
Děláš úžasnou práci, ty zvíře.
Je tam?
Jo, měli jsme tu schůzku.
Vlastně musíme pokračovat v práci. Oba ti blahopřejeme.
Ne!
Tady nepoužíváme hnojiva ani syntetické pesticidy!
Svá rajčata si můžu pěstovat po svém.
Není to svépomocné?
Je, ale musíš se řídit mými pravidly.
Hele, platíš mi, tak ti pomáhám,
ale teď mi zas vnucuješ kravinu.
Ne, je to druhý bod programu strany.
Svépomocná komunitní zahrada. V Amsterdamu a Berlíně jim to funguje.
Ale to jsou města plná snobů jako ty,
kteří si hrají na pěstitele rajčat.
Tady má sad každý, pokud ho chce.
To je ale překvapení!
-Jak se máš? -Lino.
Překvápko?
A jaké.
Jak se vede?
-Salaam alaikum. -Salaam.
Quique! Jak je, šampióne?
-Ahoj, Quique! -Jak se vede?
-Jak se ti daří? -Skvěle.
Ahoj.
-Jak se máš? -Skvěle. Co tady děláš?
Měli jsme akci v Logroñu, tak jsme si řekli, že za tebou přijedem.
-Když tu tak válíš. -Ale bylo to těžké.
Španělsko je fakt kurva obrovské a prázdné.
Google mapy tu nemají signál.
Chápu, proč lidi odcházejí.
Takže tady pořádáš ty slavné workshopy?
No, takhle to nevypadalo. Byl tu binec.
S Mohou jsme to dali do kupy.
Etnická rozmanitost tvého týmu je super.
Je to skvělé.
Ale musíte to líp zateplit, abyste byli energeticky neutrální.
Jasné?
Tohle je 100% organická komunitní zahrada
bez syntetických hnojiv a pesticidů.
A už začíná i trochu plodit.
Nejen trochu. Ta rajčata jsou úžasná.
-Páni. -Ne, ty jsou naše.
Ten cvok nechce přihnojovat, tak je má mrňavý.
No nic. Zahrada by měla být přístupná
i lidem s funkčním omezením.
Je tu hodně hrbolů a kamení.
Je to zahrada.
-Dobré ráno, Sature. -Dobré ráno, děti.
-Ahoj. -Ahoj.
-To jsou kamarádi z Madridu. -Dobrá.
Chceme se Saturem založit kompost
z ovčího trusu. Bude velmi vyvážený.
Měli bychom ten ovčí dar využít.
Ahoj!
-Poslouchejte. Ovce zpívají. -Bečí.
Ovce bečí.
Pohyb!
-Jsou z různého etnika. -Prý jsou velmi inkluzivní.
Je jich tolik.
-Ahoj. -Hybaj!
Nebijte je!
No tak!
Viděls to? Praštil je.
-No tak, lemry! -A řve na ně.
-Klasický případ mikrozneužívání zvířat. -Jo.
Ne! Už sem nelezte, ať můžu zavřít.
Jsem tu celé ráno a ani Bůh nepřišel. No, on teda jo.
Jo.
Pojďme.
Když jsem byla naposledy v kostele, měla jsem jen podprsenku.
-Jo. To si všichni pamatujeme. -Co říkala?
-Že je to krásný kostel. -Vážně?
Ani ne. Oltářní obraz je fajn, ale nemá velkou cenu.
Ale je starý, tak si lidi myslí, že má velkou hodnotu.
Katalánci tvrdí, že je jejich.
Věří, že je to svatý Jordi, ale není.
Je to svatý Jiří!
Dáme si pár piv.
-Kolik? -Šest nebo sedm.
-Quique. -Už jdu.
-To je ona, co? -Jo. Jak jsi to poznala?
Měl bys vědět, že ženy nemají rády pejsánky.
Nejsem ničí pejsánek.
-Quique? Tak jdeš už? -Jo.
Tohle je vycpaná veverka.
Tohle město je jako zvířecí Osvětim.
No jo.
-To je kanec? -Jsou to barbaři.
Vyfotíme to.
Promiňte.
Ne, vy promiňte mně.
Postav se tamhle.
Za starých dobrých časů, bychom je hodili do kašny.
Rozhodně.
Koukej, jak se ta trdla fotí s kancem.
No jo. Ale ta holka je k sežrání.
Já tě slyším, Ramóne.
Promiň, ty jsi ještě hezčí!
Dost! Teď jsem na řadě já.
Cože?
Něco o komandu.
Nemám ponětí.
Vím, že co dělám na ministerstvu, jsem trochu vzdálená.
Asi máš moc práce.
Jo, dělám na grantech pro udržitelnost vylidněného Španělska.
Ty by se mimochodem hodily i tady.
No...
Granty by tu mohly...
Jo, mohly by být užitečné.
A...
Co my dva?
Jsme pořád pár? Chodíš s Gasparem?
Nechci tě svazovat v heteronormativním vztahu.
-Ale rád bych věděl... -Nechodím s Gasparem.
Fakt ne.
Nejsem k němu emocionálně připoutána.
Ale i díky tomu můžeme mít sexuální vztah...
tak...
Nenasytný, víš? Tak zvířecí.
A tím nechci zvířata urazit.
Nevím, Quique. V ideálním světě bych nejradši
šukala Gaspara a s tebou se mazlila v posteli.
S tebou bych chtěla zestárnout a sledovat východ slunce.
Jsi teoretický, přemýšlivý a trpělivý muž.
Gaspar je zase...
takový akční. Sochař budoucnosti.
Proto chci, aby mě opřel o ledničku a ojel,
-chápeš? -O naši ledničku?
Měšťáci pitomý!
-Osvoboďte... -Co blbnete?
-...zvířata! -Co se to děje?
-Osvoboďte zvířata! -Do hajzlu.
-Osvoboďte zvířata! -To myslíte vážně? Osvobodit zvířata!
Osvoboďte zvířata!
-Osvoboďte zvířata! -Bacha!
-Osvoboďte zvířata! -Podívej, co tví kámoši udělali.
-Ahoj. -Dobré ráno, Gaspare.
Quique...
Děláš skvělou práci. Opravdu.
Děkuju. Řeknu Pilar, že odcházíš.
A vida, máme tu ochránce ovcí.
Přeskočilo vám?
Co to bylo za tyjátr s místním pastýřem?
Čí to byl nápad? Candelin?
-Ne, jeho. Byl opilý. -No tak, Facu.
Dobrý den, Pilar. Za ten včerejšek se moc omlouvám.
Mládež se nechala unést.
To nic. Pojďte za mnou.
Gaspare,
rád bych koordinoval celý projekt vylidněného Španělska,
ale z Madridu.
Aha.
Podívej, Quique...
Ještě je tu hodně práce.
Vidím tu hodně nafty a málo lidí na kole.
-Pořád tu máš práci. -Jasně.
Ale v Madridu se za tebe přimluvím.
Tak dál makej. Jasný?
Ty zvíře.
-Už jdu. -Jasně.
-Opatruj se. -Ty taky.
Proč stojí o sochaře budoucnosti?
To je metafora. Myslí tím muže činu.
To má recht.
Ženské chtějí být s panovačným chlapem, co rozkazuje a věší obrazy.
Neviděls přírodovědné dokumenty?
Lvice si vybírají nejsilnějšího lva,
který řve a umí se prosadit.
Ty jsi slabý lev, který tráví svůj čas čtením.
Moho, jsi děsný misogyn.
Ale respektuju to, protože jsi z jiné kultury.
A ty sexistické poznámky možná skrývají zrnko pravdy.
Chystám se věci změnit.
Ahoj.
Budu kandidovat na starostu.
Ty?
Ano. A co víc, rozdrtím vás.
Quique.
Quique!
Přeskočilo ti?
Nedostaneš jediný hlas.
-Místní lidi jsou staromódní. -A proti tomu stereotypu musíme bojovat.
Dnes se mi možná smějou, ale nakonec mě zvolí.
Posměch mi pomůže uspět.
Jako Trumpovi.
Muži a ženy z La Cañady,
nejsem tu dlouho, Ale uvědomil jsem si, že toto město
opravdu chce zelenou, udržitelnou a inkluzivní budoucnost.
Co to je?
To je pokrok, Cosme.
Mluvím o pokroku.
Ale co to je?
Je čas osvobodit se ze smrdutých okovů feudalismu.
Hej, ty!
Spratku! Přestaň nás urážet.
Máximo, nadešel čas dát městu novou tvář.
Kde jsou pěší zóny? A kulturní centrum?
A co centra pro recyklaci a kompostování?
Neposlouchejte ho.
Tento mladý muž
vám zvýší daně, aby na ty nesmysly měl.
A když nezaplatíte,
zabaví vám domy a pozemky
jako ve Venezuele.
Neuchylujme se k demagogii. Chci dělat pozitivní politiku.
Nebudu vás třeba srážet tím, že bych mluvil o klobásách.
Co je s nimi?
Jsou vynikající.
Díky nim si kupuje vaše hlasy.
Kromě toho jsou vyráběny ve Valverde.
-To je napsáno na štítku. -To je pravda. Vyrábějí se ve Valverde.
Co je špatného na Maricruzině krámu?
A ostatní obchody ve městě? Nejsou vám dost dobré, pane hrabě?
Jdu pryč.
Abych tě ještě víc neztrapňoval.
Podívejte, jak utíká z debaty. Nemá co říct.
Máximo, zelená vlna vás smete.
La Cañada musí být zelené a udržitelné město.
Víš, jak se řadí?
Jsem měšťák, ne tupec.
Co ten chlápek z Madridu dělá?
Tady není co orat.
Ticho, nahrávají reklamu pro volby.
-Řeknu tu repliku. -Jo.
„Volte stranu La Cañada kráčí vpřed! Ať se město posune kupředu.“
Fakt umíš řadit?
A pak švenkuj trochu víc do šířky, ve francouzském stylu.
A pak přestaneš švenkovat
a já odjedu k obzoru, budu orat budoucnost a sázet naději.
Tyhle slogany mě jen tak napadají.
Sakra, autobus!
-Kdo je to? -Zasraní Katalánci.
Tady je zřídlo La Canyella.
Má výtečnou vodu. Natočte si.
Ve městě neutratí ani vindru, ale berou si naši vodu.
Moho, ta voda nikomu nepatří.
-Nebo patří všem. Těžko říct. -Kreténi!
Táhněte, odkud jste přišli.
-Táhněte domů! -No tak.
Tak jo, změním úhel, abych se vyhnula autobusu.
Tak jo.
-Můžu? -Jo.
Točím.
Akce!
„Volte stranu La Cañada kráčí vpřed! Ať se město posune kupředu.“
Já to věděl!
-Quique! -Quique!
Brzdi, idiote! Brzdi!
Do prdele!
Panebože.
Brzdi! Sakra fix!
Co blbneš? Jsi slepý?
-Pardon, nechtěl jsem... -Jsi v pořádku?
Jo, sandál se mi zasekl o pedál.
Quique, podívej.
Oltářní obraz svatého Jiří?
Kdo to sem dal?
Oni ukradli svatého Jiří?
Není to svatý Jiří, ale svatý Jordi!
Nastupte si.
-Panebože! Co se stalo? -Já říkal, že nás chytnou!
-Co se stalo? -To hipster.
No tak. Řekni něco. Cokoliv.
Dokud budou v La Cañadě žít lidé,
ten oltářní obraz tu zůstane!
Symbol vzdoru této vznešené země proti cizincům,
ať už jsou to draci nebo turisté.
-Ven! -Vypadněte!
Ven!
Co se děje?
Hipster našel u Katalánců ukradený oltářní obraz.
Starosta!
To je kašpar!
Pojď, synu.
Jen tak dál, hipstere!
-Oltářní obraz. -Dobře. Děkuji, synu.
-Tady to máte. -Děkuji.
-Ať žije nový starosta! -Hurá!
Přepočítání je dokončeno.
Volební účast byla 99,5 %,
protože Tati jela s manželem na Mallorcu.
-Navštívit dceru? -Ano, má miminko.
-Kluka nebo holku? -Prosím.
Tak pardon.
Žádné neplatné hlasy.
Máximo Quintana dostal 136 hlasů.
Víc než minule.
La Cañada kráčí vpřed,
progresivní feministická koalice z Teruela,
a její kandidát Enrique Notivol Garcés,
má dvě...
Dvě?
Dvě...
stě tři.
-203? -Ano.
Jo, ty troubo!
Novým starostou La Cañady se tedy stává pan Enrique Notivol Garcés.
Jo!
Požaduji přepočítání.
Nepruď, Máximo. Viděls, jak to počítám.
No tak chlapci poblahopřej.
No tak, poblahopřeji mu.
No tak!
Ať to nezazdíš, mladíku.
Děkuji mnohokrát.
Slibuji, že povedu vládu otevřenou všem zájmům.
Pojď, začíná kecat nesmysly a už je skoro oběd.
Jo, tati.
Jdeš?
Ještě musím s Quiquem pár věcí probrat.
Taky bych s tebou chtěl pár věcí probrat.
Ale radši venku.
Už jdu.
-Ty nevidíš, cos právě provedla? -Co?
Vyhrál, protože měl kliku s oltářním obrazem.
Jo, ale tys to video sdílela s polovinou města.
Tohle město mě nezajímá.
Už jsem ti to řekla. Odjedu hned, jak to půjde.
Chápeš? Mě to tu nebere.
Já do tebe vidím. Tobě se ten kluk líbí.
A kdyby?
Nedlužím ti vysvětlení.
Vozím ti rajčata a koroptve z Madrigalu.
Co ti nosí ten vychrtlej šmejd? Nechápu to.
Přináší mi nové nápady,
krásná slova a snaží se o novou politiku.
„Smrt heteropatriarchátu. Nový svět je možný.“
Přináší mi radost.
Žena nemůže žít jen z rajčat a koroptví, Ramóne.
Takže, aby bylo zcela jasné...
Co?
Dáváš mi kopačky.
Jo.
Sakra.
Ale on má oči jen pro tu vyžli z Madridu.
Ne pro tebe. Miluje tu Madriďanku.
-Gratuluju, Quique. -Děkuji.
Jedu na kopec, abych to řekl Lině
a ostatním kolegům.
La Cañada bude městem změn.
Přejdeme od teorie k praxi. Od možnosti k faktu.
Zapomeneme na prázdné řeči a vrhnem se do drsné
-denní rutiny, která ponese plody. -Jasně.
Dokážu ti, že umím být akční, Lino.
Sochař budoucnosti.
S tím se netrap. Užívej si vítězství. Jsi starosta, sakra.
To je úžasný úspěch.
Tak jo. Měj se.
Jo! Kurvafix!
Muži a ženy z La Cañady, od nynějška
je La Cañada víc než jen městečko. Je to společenství duší.
Síť náklonnosti.
Vaše hlasy budou vyslyšeny
a dveře radnice vám vždy budou otevřené.
V noci ne. Puberťáci by nám sem chodili chlastat.
Budou otevřené během dne.
V zimě ne! Horský vzduch je moc studený.
Dveře na radnici budou otevřené celý den, jen v zimě ne...
Ani v létě, kvůli mouchám.
-Občas je otevřít musíme. -Ne.
Dveře vám budou vždy otevřené,
obrazně řečeno.
Venku čeká fronta lidí.
To díky té politice otevřených dveří
a všem těm nesmyslům, co vy starostové na začátku naslibujete.
Nesmyslům? Budu všem naslouchat.
-Pusťte je dovnitř. Jednoho po druhém. -Dobře.
Budeš toho litovat.
Pojď dál.
Dobrý den, starosto. Mám problém. Její lednička mě v noci budí.
-Není divu. -Můžu redigovat?
„Reagovat.“
Toñi mě nesnáší od doby, co jsem otevřela obchod. Jde po mně.
Ale ta lednice je hlučná.
A já mám lehké spaní.
Tak si vezmi prášek.
Abych kvůli tvé lednici skončila jako závislačka?
Víš, kolik stojí nová lednička?
Za hrušky si účtuješ majlant. Můžeš si ji dovolit.
-Možná i dvě. -To mluví ta pravá.
Vždycky mi ohmatáš všechna rajčata, ale žádné nekoupíš.
Dost!
Dost! Všechny ven.
Ven, tak šup.
Nějaké další stížnosti?
Každou noc mi vypadnou pojistky.
To není problém radnice. Změňte dodavatele elektřiny.
Chci krytou autobusovou zastávku. Peču se na slunci.
-Nesundavejte si čepici. -Sakra.
Jdu si pro vozík. S berlema už chodit nemůžu.
Casildo, na to ty granty nejsou.
Nebyly pro udržitelnou mobilitu?
Dost! Copak si neuvědomujete, že požadujete malichernosti?
Radnice má řešit velké strategické věci, globální agendu.
Styďte se. Myslíte jen na sebe
a venku přitom číhá přízrak změny klimatu, přemístění průmyslové výroby
-a globalizace. -Co to je?
Olvido, piš si.
Tohle město proměníme i proti jeho vůli.
První nařízení.
Za účelem zlepšení rovnosti žen a mužů...
„Která je jako my všichni obětí heteropatriarchální kultury,
„starosta nařizuje, že každý ples, karetní hra i soutěž o pití
„musí být genderově vyvážené.“
Musí se jich účastnit stejný počet mužů a žen.
Pardon, ale tady hrají jen muži.
Pokud nepřiberete i ženu, budu vás muset pokutovat.
O čem to sakra mluví?
Hochu, ale já nejsem praktikující muž.
Já taky ne.
„Chceme propagovat kooperativní hru
„a odstranit přehnanou soutěživost. Proto odstraníme branky.“
Ty děti úplně divočí!
„V neposlední řadě
„jsme zřídili půjčovnu bicyklů
„a veřejné nabíjecí stanice pro elektromobily.“
Můžu si tu nabít telefon?
V žádném případě, je to jiná zástrčka.
Takže je to naprosto k ničemu.
Kdo tu chce jezdit na kole?
Země je hrbolatá od šutrů a pořád něco vozíme.
Je to iniciativní magor. Ti jsou nejhorší.
Myslí, že je v hlavním městě.
Ale není to jeho chyba.
Je to chyba těch, kteří pro něj hlasovali. Že jo, Lourdes?
Když vás porazil nováček, asi jste dělal něco špatně.
Ten trotl utrácí peníze za nesmysly.
Takže mu nezbyde na důležité věci, až bude třeba.
Nesu poslední zprávy.
Ulice generála Dampierra.
-Která je to? -Čůrací ulička.
Oficiálně se vždycky jmenovala po generálu Dampierrovi.
Kvůli historické paměti ji změnil,
-a teď jí říká... -Ulice profesora Villegase.
Republikánského učitele.
Byl to republikán. A zabili ho.
Ale i když byl republikán,
mlátil školáky hlava nehlava.
Takže kvůli fyzickému trestání dětí tu ceduli sundali
a přejmenovali ji na...
Ulice Milagros Gómezové, porodní asistentky.
To je ta porodní asistentka, která...
To Casilda řekla Maurovi, když sestoupil po žebříku.
Ta žena shodila Marisu la Coneju ze schodů,
protože jí ukradla krávu.
Nezemřela, ale od té doby kulhala
a neuměla vyslovit hlásku „Ñ“.
Copak v tomhle městě nežil jediný slušný člověk?
Tři změněná jména ulic za jedno odpoledne.
A jde to z našich kapes.
Pro mě to bude vždycky Čůrací ulička.
Víte, že zakázal mladým lidem zpívat jotu?
Proč?
Texty jsou prý sexistické a „objektivizují“ nás.
Dobré odpoledne.
Co si dáš?
Sklenku vína.
Z konzumu.
Znáte nařízení o genderově vyvážených hrách?
Matně si vzpomínám.
Každou hru musí hrát stejný počet...
Mužů i žen. My víme.
A...
-Porušení pravidel... -My pravidla neporušujeme.
Že ne?
Tady Máximo se identifikuje jako žena.
-A Cosme taky. -Já?
No jo.
A vy?
Mám sexuální euforii.
-Myslíte sexuální dysforii. -Jo, to je ono.
A ocenil bych, kdybyste na mě přestal civět.
Cítím se ohrožen.
Zítra hrajete holku vy, otče.
Quique.
Musím s tebou mluvit.
Pracuji na programu festivalu. Musíme to úplně změnit.
Nepřežeň to.
Zaháníš lidi do kouta.
Hasič toreadorem?
Běh s býky? Salsa Brava? To je děs.
Orchestr Salsa Brava je tu velmi populární.
No jasně, heteronormativní balady o romantické lásce.
Jezdí sem už roky.
Chtěl jsem sem pozvat kapelu z Afriky
nebo Ariela Manaru a Alianci civilizací.
Je to Argentinec, který zhudebňuje Benedettiho poezii.
Je to tvoje volba.
Ale varuju tě. Lidi už tě mají dost.
Spratku.
Tady je, ten kazisvět!
Vrať nám branky!
Zmiz odsud! Nechceme tě!
I tvoje holka tě nesnáší!
Registruji jemné náznaky, že město není s inovacemi spokojeno.
Španělský venkov je sice vylidněný, ale plný tradic.
Že by Quique zase dostal nahnáno?
Bojí se být...
Sochařem budoucnosti, chápu.
Někdy musí i akceschopní muži a ženy
-vzít v potaz čas a vzdálenost. -Kecy.
Takhle se vymlouvají sociální demokrati.
-Jo, ale... -Víš co?
Když jsi chytil tu příležitost za pačesy, zase jsi mě vzrušoval.
-Ale teď zase váháš a... -Jasně.
Chápu. Pořád kráčet kupředu.
To je mnohem lepší.
Ani o krok zpět.
Z našich zásad neslevíme.
To je ono.
Radši budu žít na kolenou než abych umřel ve stoje.
-Jo! -Nebo naopak.
To je ono.
-Takže Salsa Brava nepřijde? -Ne, letos to bude jinak.
-Jsi si jistý? -Jo, přečti to.
Panebože.
„Oznamuje se. Na příkaz starosty...“
Copak ten pošuk zas vymyslel?
„...bude se konat místní festival na počest Panny Marie.“
Díkybohu.
Oznamuje konání festivalu!
-„Sobota: slavnostní mše a průvod.“ -Dobře.
„Odpoledne: skákací hrady a grilování choriza v hospodě u Lourdes.
„Letos bude k dispozici i veganská možnost.“
-Co to je? -Uvidíme, jestli to někdo bude chtít.
-Budeme mít joty, že jo? -A povezeme obraz Krista, nebo ne?
Ano, prosím!
-Proč bychom ten obraz zase vyndavali? -To je mi fuk.
-A co květinová výzdoba? -Správně.
No jo.
„V devět hodin večer se na náměstí uskuteční koncert
„Ariela Manary a Aliance civilizací.“
-To snad ne! -Cože?
Salsa Brava nepřijede?
Salsa Brava!
-Salsa Brava! -V neděli...
-Salsa Brava! -Pro děti...
-Salsa Brava! -...a dospělé.
-Salsa Brava! -Uklidněte se! Co blázníte?
Mějte trochu úcty. Je to státní úředník.
Chceme Salsu Bravu.
Už sem jezdí 20 let.
-Protože je máme rádi! -Už máme tvých změn dost.
Chceme si uchovat tradice.
Máme dost pokut za hraní karet!
A dětem jsi sebral branky!
A přestaň měnit názvy ulic. Jen to všechny plete.
Dobře. Ale promluvme si. Nebudeme se chovat jako zvířata.
-Nadává nám do zvířat! -Nebuď osel. To jsem neřekl.
-Takže teď jsme oslové! -To bylo jen přirovnání.
To už je moc.
-Hoďte ho do kašny! -Jo.
Na něj!
Ne!
To ne!
Ne!
-Ne! -Pozor na hlavu.
To je tak nedemokratické!
Jsi v pořádku, synu?
Už jste spokojení?
Tak co?
-Chyťte ho! -Utíká!
-Uteče nám. -Honem!
Co chcete?
Aby ten idiot přestal ničit naše tradice.
Už ani slovo.
Víte, kam si své tradice můžete strčit?
Možná to není nejlepší starosta, ale zvolili jste ho, aby věci změnil.
A tohle město potřebuje změnu jako sůl.
Já vás nechápu. Proč se chováte jako zvěř?
Hele, je u okna.
Kristepane!
Cosme! Měsíc mi nesmíš do hospody.
-Jdi se vycpat! -Dva měsíce!
Nějaký další hrdina?
No jasně. Tak zmizte.
Pojďme, synu.
Tady se s tím lidi nepářou.
-Zasloužil sis to. -Já?
Co jsem provedl?
To myslíš vážně?
Za koho se máš? Přijdeš sem a cenzuruješ nám jotu a všechno.
Myslíš, že se nad nás můžeš povyšovat?
Ty jsi Kolumbus a my Indiáni, co?
Indiáni se neříká.
Nebuď kolonialistka. Říká se jim „původní obyvatelé“.
-Respektuj jejich zvyky. -Skvělé.
My musíme respektovat zvyky původních obyvatel Ameriky,
ale místní zvyky ne.
Chápeš vůbec, jaké máš štěstí, že můžeš lidem pomáhat?
Můžeš jim pomoct vyřešit problémy a zlepšit životy.
Máš peníze, tak s nima udělej něco užitečného.
A nebuď blbec.
Už asi můžeš jít. Všichni jsou pryč.
Vypadáš krásně, když mluvíš tak vážně.
To jsem ti chtěl říct.
A ten volný pramínek vlasů...
-Vypadáš tak emancipovaně. -Jdi.
Říká se mu železný
V Zaragoze je most
Říká se mu železný
Nemám ani čas jíst.
Byl to obrovský požár. Ani teď, po sedmi letech...
Pod ním teče Ebro
V Zaragoze je most
Dobrý den.
Pojď dál.
Promiň. Jdu ti říct, že jsem udělal chybu.
Měl jsem velké cíle a zapomněl na ty malé,
na materiální věci a každodenní potřeby...
A to je přitom jediný způsob, jak bojovat proti lhostejnosti
vůči lidem, kteří mají pocit, že je nechali napospas osudu.
A vyloučí je z účasti na veřejných věcech.
Opakuješ, co jsem ti řekla včera,
ale pomocí podivných slov, jako by to byl tvůj nápad.
No a? Myšlenky plynou všemi směry.
Ne. Ten nápad byl můj. Ty jsi ten, kdo nemá směr.
Co chceš? Co je to?
Doufám, že to není zvířecí srst.
Je to dětská kůže. Co chceš?
-Co... -Chci, abys mi pomohla.
Praktické věci mi nejdou.
-Branky! -Moho, dej ji na čáru.
Branky!
Tato ulice se bude jmenovat...
Čůrací ulička.
Bezva. To je ono.
No jasně. Čůrací ulička jako vždycky.
A pokud má někdo inovativní, zelený, udržitelný a inkluzivní projekt...
Cože?
Dostáváme peníze z Evropské unie a ministerstva.
Na cokoliv?
Napadlo mě, že si vyměním tu ledničku.
Ta stará moc nefachá a sežere moc elektřiny.
A budí Toñi.
Perfektní. Pojďme se podívat do plánu obnovy energie.
To není pro místní podniky.
Takže nedostane žádné peníze?
Přístřešek autobusu je na prd a praží tam sluníčko.
A autobus z Valverde vždycky jezdí pozdě.
Na vylepšování ulic nemáme rozpočet.
„Odstraňte patriarchát.“
Tak jsi to asi úplně nechtěl.
Když tam bude stín, ať tam klidně dají Che Guevaru.
Pardon, můžete to otočit, aby byl vidět zespodu?
Jasně.
Za to taky platí ministerstvo?
-Jo. -Fakt?
Vytváříme zelené plochy.
Je zelenější.
-Je báječný. -Uvidíš.
Takhle?
Z balíčku na stimulační projekty pro seniory.
Jestli tu bude audit, máš průšvih.
Lidi na ministerstvu zajímají jen faktury.
Je to na tobě.
Přijmeš mě ještě?
Jistě, Máximo. Pojďte dál.
Dobře.
Posaďte se.
Tak co?
No, řekli mi, že lidem pomáháš.
Ale teď doopravdy.
-Dělám, co můžu. -Jasně.
Já vím,
že jsme se vždycky ve všem neshodli.
Ale kdybys mi pomohl...
-Krokve mi likviduje... -Vlhkost.
Přívalové deště. Změna klimatu.
Ne. Tady skoro neprší. Ale zlobí mě červotoči.
Jasně, ale ti žijí v suchém dříví.
A proč je suché? Protože neprší. Změna klimatu.
Schovávejte si faktury.
A taky byste měl zateplit střechu.
Můžeme dostat grant na energetickou úsporu.
Jistě.
Děkuju.
Děkuju. Pojďme.
Muži a ženy z La Cañady,
jako váš starosta jsem nevykročil správnou nohou,
ale díky vašim výtkám a házení kamení
-jsem se vás naučil respektovat. -Přestaň nudně krafat
a odpal už tu raketu!
-Jo! Už ji odpal! -Dělej!
Muži a ženy z La Cañady,
zahajuji oslavu!
To je raketa na houby.
-I moje prdy jsou hlasitější. -Já vím.
Nic není vhodnějšího pro toto rozloučení,
nebo přivítání do neznáma,
než tahle krátká hudební báseň,
do které jsme vložili co nejvíce duše a života.
Člověk to musí udělat
Chci, abys mi řekla Svou poslední optimistickou myšlenku
Nabízím ti
Absolutní důvěru
I když je to nízká cena
Musíme se sami se sebou usmířit
Jsi sama
I já jsem sám
Jsme jeden druhému nablízko Z nějakého důvodu
Samota
Může být i plamen
Moc vám děkuji, La Cañado.
Salsa Brava.
-Líbilo se mi to. -Salsa Brava.
-No jasně. -Salsa Brava.
Promiňte, tu neznám. Salsa Brava?
Salsa Brava.
-Salsa Brava. -Je to bolero nebo tango?
-Promiňte, to neznám. -Salsa Brava.
Salsa Brava!
-Díky. -Salsa Brava!
Hej, tuhle jsem měl horečku
Způsobilas mi ji svou láskou, zlato
Skončil jsem v nemocnici
I když jsem nebyl pojištěný
Dali mi barevné sérum
A udělali rentgen
Diagnostikovali mi nemoc lásky
Jakmile viděli tlukot mého srdce
Ale podívali se mi i do duše
Rentgeny a operací
-Tady máš lahvinku. -Díky.
Ale věda nefunguje
Ahoj!
Salsa Brava to nebyla, ale nejsou špatní.
Dobrý, je to na mě.
-Zaplatím, Paco. -Dobře.
To je to nejmenší, co můžu udělat. Dals nám internet, pomohl tátovi...
-Co ještě? -Díky.
Není zač.
Děkuju. Lednička je super.
A já se konečně vyspím.
Zvu tě.
Ne, ještě mám tuhle.
-Tak na později. -Dobře. Děkuju.
Tahle láska je nakažlivá
Moje hladiny bilirubinu vystřelily
Můj bilirubin vystřelí
Když se na mě nepodíváš
Tak jaký to je, když ti lidi děkujou?
-Lepší než když mě kamenovali. -Si piš.
Bezva. Zatancuješ si?
-Zkusím to. -Fakt?
-Jo. -Uvidíme.
Za tohle všechno vděčím tobě, Lourdes.
-Díky tobě jsem se změnil. -Neděkuj.
Jen mě někdy pozvi na večeři.
Ne, myslím to vážně.
Nevím, jak ti mám poděkovat. Kdyby nebylo tebe...
To vše je díky tobě.
-Musím ti poděkovat. -Ty děsně rád mluvíš.
-Nejsi politik? -Politik?
-Jo, politik. -Tancoval by politik takhle?
Tahle láska je nakažlivá
Můj bilirubin vystřelí
Když se na mě nepodíváš
-Když se na mě nepodíváš -A aspirin to nevyléčí
-Ani sérum nebo penicilin -Tahle láska je nakažlivá
Můj bilirubin vystřelí
Starosto!
Volali nám z ministerstva.
-Chytili nás? -Ne. Chtějí nám poblahopřát.
La Cañada získala nejvíc grantů ze všech španělských měst.
Výborně, Quique.
Jo, udělal jsi z La Cañady nejudržitelnější, nejrozmanitější
a nejfeminističtější město Španělska.
Dobře, promluvíme si o tom zítra.
Zítra přijedou, starosto.
-Ale kdo? -Generální ředitelka.
Chce vědět, jak jsme financovali
ty ekologické iniciativy a tak.
-Ne. -Ano.
-Ne. -Fakt přijede.
Víš to jistě?
-Naprosto. -Kurva, půjdu do vězení.
Panebože, jsem v prdeli!
Co je s ním?
Zítra se generální ředitelka přijede podívat, na co ty peníze šly.
No tak. O nic nejde.
Že ne?
Zfalšoval jsem úřední dokumenty, plus sedm dalších přestupků.
Máš záchvat paniky!
Tady, vezmi si můj prášek. Uvolníš se.
Dělají zázraky.
Ne. Nevěřím velkým farmaceutickým firmám, jen přírodním lékům.
Vem si tu zasranou pilulku!
-Spí jako poleno. -Chudák.
-Tyhle si bereš každou noc? -Někdy i dva... a půl.
Co budeme dělat?
Mám nápad.
Kurva.
LINA 16 zmeškaných hovorů
Kurva!
Zasraný výmol.
To je on?
-Starosta. -Jo.
-Konečně. -Generální ředitelko.
Enrique,
chtěla jsem poblahopřát tobě i celému městu
za neuvěřitelnou práci Udělali jste to, abyste dosáhli...
Ničeho jsme nedosáhli.
-Promiňte? -Neinvestoval jsem řádně.
Zklamal jsem vás, ministerstvo, stranu,
Evropu, její instituce, své vlastní ideje
a hlavně daňového poplatníka.
Co to povídáš?
Dobré ráno!
Jsem starosta... Tedy bývalý starosta.
Můj nástupce je příliš skromný.
Chtěl udělat ještě víc, ale úplně městečko proměnil.
-Následujte mě, přátelé. Ukážu vám to. -Jistě, proto jsme tady.
Já býval závislý na spalovacích motorech,
dokud jsem neobjevil udržitelnou mobilitu.
A nejsem to jen já.
Stále více lidí se chce pohybovat
s větším respektem k životnímu prostředí.
Gratuluji, Quique.
-No... -Bože!
Přeju dobré a zdravé ráno.
-Dobré ráno, pátere Pascuale. -Nashle.
Synu?
Ahoj!
Ahoj.
-Dobré ráno. -Mohamede.
Pojďte se podívat!
Prodávám salát bez pesticidů, umělých barviv a konzervačních přísad.
Je krásně svěží. Přijďte se podívat.
Něco vám povím.
Pěstuju tu brutnák, který je vyhlášený široko daleko.
Některá opatření se realizovala ztuha.
Třeba genderově vyvážené hry. Že jo, Quique?
To rozhodně.
Tak je to vždycky.
Když si jdu zahrát, manžel vaří.
Páni!
To se mi líbí. Sdílení odpovědnosti.
Přenášíš tohle město do 22. století.
-Myslíš? -A je toho víc.
-Viď, Quique? -Jo.
-Pojďme. -Jo.
Jdeme.
Tady používáme ovčí trus pro kempování.
-Kempování? -„Kompostování.“
-No jo. -To zní líp.
Ovce!
-Jsou tak roztomilé. -Ovce, beran, nedefinované pohlaví.
Za mnou, prosím.
Ale vždyť tenhle pastýř je předtím bil.
-Jo. -To je neuvěřitelné, Quique.
A teď navštívíme kulturní centrum.
Ulice Bratrské lásky číslo tři.
VÍTEJTE
A jsme tu.
-Je to nádhera. -Prosím.
Dobré ráno.
Náš dnešní workshop mikrosexismu je věnován...
Mans-prea-dingu.
Což vlastně znamená roztahování nohou vsedě.
Když vedle někoho sedíte,
dejte kolena k sobě.
Neroztahujte se, ať mají ostatní místo.
Je to věc slušného chování. Jasné?
Generální ředitelko, je mi potěšením vás poznat.
-Jsem vaše velká obdivovatelka. -Děkuji.
Eulalia je místní podnikatelka.
-Má malou firmu. -Přesně tak.
-Pracují tam jen ženy. -Působivé.
A v čem podnikáte?
-V pečovatelském sektoru. -Ano.
Péče a náklonnost jsou tak důležité.
-Dnes je často přehlížejí, že? -A dokonce očerňují.
Snad vaše firma bude i nadále růst, sestro.
Máme komunitní zahradu. Chcete se podívat?
Všechno je přírodní. Žádné pesticidy ani hnojiva.
Žádné syntetické chemické produkty.
Tohle ovoce jsem právě sklidil. Dáte si jahody?
Jistě. Děkuju.
Ony ještě pořád plodí?
Jo. Dneska je těžké se v tom vyznat.
Změna klimatu má i své výhody.
To je mediální místnost. Chcete se podívat?
-Jistě. -Chutná to přírodně.
Jste tu zas?
Jistě.
Jak chutná?
Výtečně.
Ochutnáte i jiné plody?
Zhebni, utlačovateli, i se svými výsadami bílého muže.
Já, bílý mužský imperialista,
si až před smrtí uvědomuji,
jak jsem byl nespravedlivě zvýhodněn.
Chutná vám moje zelenina?
Tady, stonek čerstvého celeru.
-Tak co? -Je to skvělé.
Pak musíte zkusit lilek.
Teď si poslechneme naši novou jotovou skupinu emancipovaných žen.
Nabídnou nám nový, rozmanitější,
repertoár, který se samozřejmě distancuje od patriarchátu.
Zazpívá vám soubor Klitoris Jota.
Prozkoumej mou sexualitu
Pojď sem nahoru, chlapče
A prozkoumej mou sexualitu
Neužila jsem si od minulých Vánoc
Od minulých Vánoc
Pojď sem nahoru, chlapče
Olé.
Všichni jste příkladem.
Jste nadějí pro prázdné nebo vylidněné Španělsko.
Ale také pro Španělsko jako takové.
Naplnili jste nás radostí
a nadějí, že život na venkově se může změnit.
Děkuji, Quique.
Můj kolego.
Po všem, co jsme tu viděli, se vracíme jako vyměnění.
Děkuju, Quique.
Děkuju moc.
-Jdeme. -Už jedeme?
To mi připomnělo, že musíme o klitorisu
víc debatovat. Je to přece politické téma.
Přesně. Klitoridální orgasmus přece posiluje ženství.
Ne vaginální orgasmy, jak to předepisuje heteropatriarchát.
Souhlasím.
Tak co říkáš na hipsterské městečko?
Jste machři. Moho, ty bláho.
Skoro jsem se smál s vámi. Nemohl jsem si pomoct.
-Koho to napadlo? -Mě, Maricruz, Lourdes.
Kde ta vůbec je?
Můžeme si promluvit?
V soukromí.
Pojďte.
Generální ředitelka je z tebe nadšená.
Prý by tě chtěla ve svém oddělení, kdyby se uvolnilo místo.
No, díky, Ale docela se mi líbí být starostou.
Být mužem akce, sochařem budoucnosti.
Z ministerstva můžeme změnit spoustu měst tak jako tohle.
Tím si nejsem jistý.
A mohli bychom být zase spolu v Madridu, ty a já.
A Gasparem jsme se rozešli.
Nadobro.
Prima.
„Prima?“
-Co chceš, abych ti řekl? -Tobě to je fuk?
Nevzpomínáš si, jak nám bylo skvěle?
Ne.
Cože?
Fakt ne.
Co se děje?
Ty máš přítelkyni?
Není to moje přítelkyně, ale někoho jsem potkal.
Fakt?
A ten někdo je tak důležitý,
že se vzdáš svého snu pracovat na ministerstvu?
Lino, jedeme.
Už jdu.
Takovou šanci máš jednou za život.
Nastup si.
Sbohem, Quique.
Během pár dní vám pošlu nabídku.
-Dobře. Děkuju. -Uvidíme se.
-Jedeme.
Lourdes!
Lourdes.
Quique, máš tu řeč?
-Jo. -Jo?
Tak dělej. Generální ředitelka čeká.
Už jdu.
Dnes večer v Pandoře křtí časopis.
Třeba bys rád šel.
Já nevím. Řeknu ti to později.
Mám jim to potvrdit.
Jo, ale...
Proč nenecháme náš vztah plynout jako řeku? Žádné umělé kanály.
Už je to pár měsíců, co jsme spustili program
Nástěnné malby pro rovnost.
Program plný inspirativních zpráv
pro stovky měst v prázdném nebo vylidněném Španělsku.
Zapomenutá část Španělska zažívá krušné časy.
Musíme být proaktivní...
Není vám z těch keců zle?
Bude tam starosta!
Je to i tvůj starosta, Lourdes.
No tak, otče.
Skvělé výsledky našeho přítele a kolegy
-v městečku... -Jak se máš, ty zvíře?
Jak se vede?
Podobné posly dobré vůle pošleme
na další podobná místa.
Začalo to jako iniciativa, malé politické strany, ale přeroste to...
Není jako z našeho konzumu, ale pít se dá.
-Co ty tady? -Zatáhla mě sem moje holka.
-Partnerka. -Partnerka.
Vy spolu chodíte?
Potkal jsem ji, když osvobodila ovce.
A když se vrátila s generální ředitelkou, kul jsem železo
-dokud bylo žhavé. -Ne, to já sbalila jeho.
-Jak se daří Lourdes? -Je v pohodě.
Nestihl jsem se rozloučit.
Ne, není v pohodě. Je jí hodně smutno.
-Už neservíruje tapas. -Proč?
Já nevím. Asi jí chybíš.
-Díky, Quique. -Já?
-Quique, pojď. -Co?
Jsi na řadě, ty pako. Pojď!
Podej mi skleničku.
Na.
Ať žije starosta!
Quique, seš hustej.
Celé ráno jsem přemýšlel, co řeknu...
Ale asi budu radši mluvit spatra. Co na srdci, to na jazyku.
Jo, to je lepší.
Nástěnné malby pro rovnost je program s dobrými úmysly.
Všichni přece chceme rovnost.
Že jo? Ale...
v La Cañadě jsem se naučil,
že tenhle program je... úplný nesmysl.
„Úplný nesmysl.“
Městečka nepotřebují nástěnné malby,
studie o etnické rozmanitosti, ani půjčovnu jízdních kol.
Potřebují učitele, školky, lékařské ordinace,
rychlý internet... Musíme naslouchat lidem, kteří v nich žijí.
Nestojí o portréty Fridy Kahlo.
Ramóne,
pověz jim, kam jsme v La Cañadě umístili ceduli proti heteropatriarchátu.
Je z ní stříška autobusové zastávky, aby se lidi nesmažili na slunci.
A to chci dělat dál.
Pomáhat lidem
řešit jejich skutečné problémy.
-Ta koupel v kašně mu prospěla. -To si piš.
Měli jsme ho tam hodit dřív.
Měli bychom trochu míň mluvit a víc naslouchat.
Tím se budu taky řídit, a půjdu...
Ramóne, půjčil bys mi auto?
Jo.
Děkuju.
-To bylo divný, co? -Já nevím.
Cítím z něj divnou energii.
Promiňte.
Jste odborníci na dopravu.
Tak který diesel je nejefektivnější z ekologického hlediska?
Lourdes.
Jedu na pláž. Kam jedeš ty?
Ministerstvo je banda magorů.
Chybí mi vaše městečko a taky ty.
Promiň? Neslyšela jsem tě.
Kdybys nedělala kravál, tak bys mě slyšela.
Chybí mi vaše městečko a chybíš mi ty.
Já?
Jo.
-Miluju tě. -Co prosím?
-Cože? -Slyšela jsi mě.
Ne, vlastně ne...
Ten motor moc řve a já tě fakt neslyšela.
Takže nevím, co jsi řekl.
Krucinál, já tě miluju.
-Říká, že tě miluje! -Jo.
-Fakt? -Jo.
-Ano? -Ano.
Promiň, ty jsi ta barmanka z La Cañady, viď?
Jo.
-Jedete k nám? -Jo, dneska tam hrajeme.
Můžu vás o něco poprosit?
Nejdřív vám vyřídím vzkaz od vašeho starosty Quiqueho.
-Ať žije starosta! -Hurá!
Nejsem si jistá, jestli to dokážu přetlumočit, ale zkusím to.
Přišel sem a věřil, že vás něco naučí.
Ale nakonec se spíš naučil něco od vás.
To je nádhera, že jo?
Chce vám za všechno poděkovat.
Jel na pláž s nejhezčí dívkou ve městě.
S tím asi souhlasíte. Nebo ne?
Jo!
Řekl toho mnohem víc, ale nevím, jestli jsem to pobrala.
Hlavně prý máte držet pohromadě. Na to nezapomeňte.
A teď konečně sklapnu a zazpíváme vám.
Ať si můžete zatancovat. Platí?
Jo!
Rozjedeme to, La Cañado!
Nevolej mi, zlato, mám napilno
Zapomínám na tvé křivdy
Dnes večer si někam vyjdu
Se svýma nejkama
Ať toho týpka Dostanu z hlavy
Jedu na nový vlně Vezu se na ní, bejby
Kolíbám se ze strany na stranu
A pak úkrok bokem
Dnes budu královnou parketu S nejkou si trsnem
Ať toho týpka Dostanu z hlavy
K tobě už se nikdy nevrátím
Kolíbám se ze strany na stranu A pak ještě bokem
Dneska budu královnou parketu S nejkou si trsnem
Královna
Mám krinolínu a náhrdelník Dám si piňakoládu a smutek utek
Jsem tu s husťačkou Fefou
Tančí jako divá, tak se přiučím
Ta brunetka má dneska volno
Kašli na slávu a na práci
Noc je mladá a chvilku potrvá
Polož se do rytmu mamby A problémy vyšumí
Jak je to snadné A, B, C, raz, dva, tři
Jak je to snadné
Tahle holka už ti nepatří
Jak je to snadné
A, B, C, raz, dva, tři Jak je to snadné
Tahle holka už ti nepatří
Ať toho týpka Dostanu z hlavy
Kolébám se ze strany na stranu A pak ještě bokem
Kolébám se ze strany na stranu A pak úkrok bokem
Dnes budu královnou parketu S nejkou si trsnem
Ať toho týpka Dostanu z hlavy
K tobě už se nevrátím
Kolébám se ze strany na stranu A pak úkrok bokem
Dnes budu královnou parketu S nejkou si trsnem
Jsem jak závodnice Co sviští dvoustovkou
Nedáváš bacha Tak tě předjedu
Jsem jak závodnice Co sviští dvoustovkou
Nedáváš bacha Tak tě předjedu
A teď ty, La Cañado!
-A, B, C -Raz, dva, tři
Jak je to snadné
-A, B, C -Raz, dva, tři
Jak je to snadné Tahle holka už ti nepatří
Překlad titulků: Jakub Ženíšek
Kreativní dohled: Ludmila Vodičková