Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
«ВИЖИВАЄ НЕ НАЙСИЛЬНІШИЙ І НЕ НАЙРОЗУМНІШИЙ ВИД.
ВИЖИВАЄ ТОЙ ВИД, ЯКИЙ НАЙКРАЩЕ АДАПТУЄТЬСЯ ДО ЗМІН».
ЧАРЛЬЗ ДАРВІН
ПАРИЖ
ПІВНІЧНА ЧАСТИНА ТИХОГО ОКЕАНУ 27° 12' 21", -128° 40' 19"
МІСІЯ «ПОХОДЖЕННЯ ОКЕАНУ» ПРОЄКТ «ЕВОЛЮЦІЯ»
Ми на сьомому континенті,
на вирі сміття площею три мільйони квадратних кілометрів —
це від чотирьох до шести Францій.
Майже мільйон птахів і 100 000 морських ссавців
щороку помирають, поглинувши пластик.
- Це жах. - Ні, продовжуй.
- Статистика — відстій. - Ні, це не так.
Не зупиняйся. Продовжуй.
Ну ж бо. Я тебе люблю. Дуже сильно.
- Годі. - Люблю тебе.
- Так. Зробімо це! - Гаразд, гайда.
Мотор.
Ми з командою вже понад три роки мітимо акул різних видів,
- аби дослідити їх еволюцію... - Софіє!
Є сигнал. Готові?
Гайда!
На південний схід. Стабілізуйтеся на шести метрах і чекайте.
Уперед! Гайда, хлопці, пірнаємо за п'ять хвилин!
Дротики для біопсії є. Залишилися камери.
Усе готове.
Не зламайте їх цього разу.
Дідько! А гіршого місця для пірнання не знайшла?
- Відстань? - П'ятсот метрів.
Вона наближається.
Гаразд, хлопці, як завжди, ви за мною і тримайтеся вище.
Томе, Семе, тримайтеся разом.
- Хуане. - Так?
- Зі мною. - Гаразд.
Стабілізуйся на шести й чекай на вказівки Софії.
- Так. - Так точно.
Хуаніто?
Хуане?
Починаємо занурення.
Стабілізуємо тиск і вперед.
Не схибмо цього разу.
Ти у своїй стихії, Семе?
Це твоя стихія?
Як у вас справи, жартівники?
Спускаємося.
Усе чисто.
Сподіваюся, не втече.
Не бійтеся. Я їй не дозволю.
Сигнал на відстані 70 метрів.
- Напрямок? - Південь, південний схід.
Гаразд. Ми насторожі.
Стривайте. Стоп.
Ти це бачиш, Софіє?
Ще одне дитинча кашалота в тенетах.
Уже два за три тижні.
Мабуть, кілька днів мучиться.
Я гляну. Залишайтеся тут.
Чорт, шлунок набитий пластиком.
- Крісе, зосередься на сьомому маячку. - Зачекай.
Ти це бачиш?
Слід від укусу.
Так, але хто міг його залишити?
Крісе, наближається, 30 метрів.
Святий боже!
- Крісе? - Крісе, ти цілий?
Усе гаразд?
Усе гаразд, але це не вона.
Інші на підході.
Відколи це мако полюють зграями?
Що за дідько?
Чекайте, я не розумію. Вони всі самиці.
- Скільки? - Ви бачили їхні плавники?
Це нормально? Величезні.
Гіпертрофія, як у Ліліт.
Десь десять. Що тепер?
Хуане, як чуєш?
Вони нервуються. Протокол безпеки.
-Софіє... - Чорт.
- Спокійно. - Що робити?
Тримайтеся на відстані.
Ви в безпеці.
Сигнал, на південь.
Крісе, вона близько.
Щоб тебе, що воно таке?
Дідько. Ти впевнена, що це наша?
-Вона щонайменше п'ять метрів завдовжки. - Ні, сім метрів.
Я не розумію. Це має бути Ліліт.
Тоді це вона.
Не може бути. Три місяці тому була лише 2,5 метра!
Упевнений, це вона. Дивіться, це сьомий маячок.
То що нам робити?
Я не розумію.
Як це можливо?
Підіймаймося. Надто небезпечно.
Стривайте! Потрібен зразок.
- Ти бачила, яка вона велика? - То мені спуститися?
Гаразд, я зроблю це, бляха.
У нас немає вибору, Крісе. Треба розібратися.
Не бійся.
Наближайся спереду, щоби не налякати.
Ти на гарній відстані. Спокійно.
Секундочку.
- Обережно! - Чорт!
- Бляха. - Ти цілий?
-Так, цілий. - Так, повертайтеся.
Чули, хлопці? Місія виконана. Підіймаємося.
Крісе, наклав у штани?
Здається, вона повертається.
Що? Де вона?
Крісе?
Де вона, у біса? Ви її бачите?
Я щойно бачив її. Де вона?
Крісе, що таке?
- Щойно пропливла. - Ти її бачиш?
Крісе?
- Зв'язок обірвався! - Крісе!
Крісе...
- Крісе! - Семе!
Повертайтеся! Крісе, відповідай!
Хуане! Як чуєш?
Софіє!
Софіє, ні!
Софіє!
Крісе!
Софіє!
Повертайся на судно!
У ГЛИБИНАХ СЕНИ
ТРИ РОКИ ПО ТОМУ
Щось є.
Клас.
Ану я перевірю, що в мене.
Щось є!
Стривай.
Я не можу...
- Цілий? - Так.
Що там?
Сапери на місці.
- Чекай, я іду. - Дякую.
- Усе гаразд? - Усе добре.
- Ну що там? - Усе чисто.
Викликаю Каро. Аділь розбереться з пресою, і можемо їхати.
Гаразд. Плюс. Зачекаємо.
Ви часто знаходите...
- Можемо їхати. - Гаразд.
...чи це щось незвичне?
Ми регулярно знаходимо снаряди в Сені.
Ми з колегами-саперами з Центральної лабораторії
вилучили вже близько 100. Ці два молодики правильно вчинили...
- Анжель викликає Аділя. - Даруйте.
Я займуся пресою. Префект викликає на інструктаж щодо тріатлону.
Їдь, я наздожену.
- Вибачте. Далі вона. - Дякую.
- Вітаю. - Вітаю, майорко.
Не бійтеся, системи запалювання не було,
тож не варто нагнітати.
- Молодець. - Дякую.
...рибалити магнітами заборонено...
Гайда. Назад на базу. Інструктаж щодо тріатлону.
Рушаймо.
Пане, тут каякінг заборонений!
- Так, охолонь. Усе вже заборонили! - Що це з ними сьогодні?
Хто готовий присвятити життя захисту китів?
- Я! - Я!
- Я. - Я.
Це питання поставили першим, коли я приєдналася до боротьби за наші океани.
Світ мертвих океанів — це світ без нас.
Що таке живий океан?
Це океан із біорізноманіттям. Тобто океан повний риби,
а також водоростей, коралів і рослинності.
Якщо ми не врятуємо наше морське життя,
нам і самим не врятуватися.
- Пані? - Так?
А океани можна врятувати?
Ну чоловік, на ім'я Пол Вотсон, сказав...
Ваш екіпаж загинув під час нападу акули?
- Телефони геть! - Але...
Негайно!
- Досить. - Та ну, пані.
Це ж лише запитання.
Дивіться, почервоніла.
Софіє!
Софіє! Пані Ассалас!
Перепрошую. Я не хочу турбувати, але я маю з тобою... з вами поговорити.
Я стежу за вашою роботою.
- Кліматична міграція... - Вибачте, я поспішаю.
Сьомий маячок!
Я знаю, де вона.
Вітаю в SOS.
Не чула про таку?
Це наша група захисту океану.
Спершу ми не думали, що щось вийде, але ми ростемо. Усе серйозно.
Ми робимо те ж, що й ти. Ну як можемо.
Ми завжди на тебе рівнялися.
Слідкуємо за твоєю роботою. Усе, що описуєш,
як природа запускає радикальні зміни в поведінці...
Для захисту акул під'єднуємося до маячків дослідників,
і якщо вони в небезпеці,
якщо їх відстежують браконьєри, ми вимикаємо сигнал.
Софіє, сюди.
Бен.
- Зачекай. Хвильку... - Що ти робиш?
Вимикаю маячок Улісса. Там траулер.
А де він?
В Іспанії.
Зась вам, а не акули!
- Отак! - Можеш показати?
Сьомий маячок.
- Бен, сьомий. - Так.
- Бен, будь ласка. Сьомий маячок. - Так.
Сьомий маячок...
Ось.
Дивися.
Неможливо.
Наші сервери захищені. Це не мій маячок.
Захищені чи ні, тепер усе доступне. Дивися.
Вона дала сигнал із Гаври три тижні тому. Потім попливла Сеною.
Вона тут три дні. У центрі Парижа.
Вона не виживе в прісній воді.
Ми думали, що акули-бики розмножуються у прісній воді, це...
Це акула-мако.
Софіє, ти мала рацію.
Зміна клімату й забруднення
вплинули на їх поведінку. Вона заблукала й намагається вижити.
Мабуть, цей маячок відчепився, і його занесло сюди.
Проти течії?
Хіба він не потонув би?
Ліліт помре, якщо їй не допомогти дістатися моря.
- Думаю, ми можемо з нею спілкуватися. - Ви здуріли?
Це акула, а не собака.
Пірнай із нами. Я доведу тобі.
- У Сену? - Так.
Ми йдемо сьогодні.
Чому я прийшла?
Сталася аварія. На мосту Марі.
Авто впало у воду. Водій зник.
Софіє!
Ми щойно припливли й побачили двох неймовірних китових акул.
- Он там. - Бачите?
І третя. Гляньте!
- І справді! - Величезна!
Через висадку...
Браво! Аплодисменти!
Три години праці над двигуном, який досі не працює.
- Пограймо у футбол. - Молодець.
- Хочеш побитися? - Чудово...
Чотири, три, два, один!
З Новим Роком!
Сонце, люблю тебе! Загадай бажання!
Це неймовірно!
Уперед, Крісе. Ти на гарній відстані.
Секундочку.
Крісе, зв'язок обірвався!
Не може бути.
- Це Міка. Залиште повідомлення. - Міко!
Міко, це Софія.
Передзвони мені.
Ну ж бо.
Якщо буде проблема, тягни шнур і тікай. Гаразд?
- А ти? - Усе буде добре.
Не підкуповуй поцілунками.
- Якщо будуть проблеми, кажи, гаразд? - Гаразд.
Ну ж бо.
Поліція!
Вилазьте з води.
Негайно вилазьте!
Навіщо пірнати вночі?
Сену не можна чистити?
Чистити Сену?
Так.
Чий це човен?
Мій.
- Поїдемо до відділку. - Ні!
- Якщо все буде добре, підеш додому. - Чорт.
Нільсе. Перевірмо острів Сен-Луї.
Гаразд.
Кікі, тримайся поруч.
А Роджер?
Давно не бачив його.
Привіт, хлопці. Як ви?
О, привіт!
Усе добре?
- Ми привезли дещо. - Клас.
Ось. Це тобі підійде!
- Це ексклюзив! - Ідеально.
Це твій розмір?
Думав, сподобається.
Ваші колеги.
Підкріплення.
- Готовий, Маркусе? - Так.
Ослаб мотузку.
Ти як, Адевале?
- Добре, шефе? - Непогано.
Привіт, красуне. Як справи?
Агов, ми тут, Аде!
Маркусе, усе в них?
Так, ми їм допомогли.
Усе добре, шефе. Ваші хлопці чудові.
Завтра ми зникнемо.
Максимум три тижні. Місто хоче, щоби все було чисто для тріатлону.
Не хвилюйтеся. Ми з Кікі будемо в першому ряду.
Ідеально. Приємного читання!
- Дякую. - Побачимося?
- Так. - Щасти.
- Повертай. - Відчалюй.
Ну ж бо. Газуй.
Газуй.
Чому ви так довго?
Знайшли її на мосту Марі у воді зі своїм спорядженням.
Адама, розберешся з нею?
Мені ще треба розвантажити все це.
- Я розберуся. - Я теж можу допомогти.
Ні, Каро, усе гаразд.
- Іду. Мобільний увімкнений. - Гайда.
До завтра.
Гарного вечора!
Чекай. Я перша.
- Гайда. - Нільсе.
Що?
Ти досі чергуєш?
Так, а що?
Жилет, будь ласка.
- Це не пожежна команда, Димку! - Але й не армія.
У солдатів хоч гарні зачіски.
ПІД ЄНСЬКИМ МОСТОМ ЗНАЙШЛИ 154 СНАРЯДИ ДРУГОЇ СВІТОВОЇ ВІЙНИ
Кави?
То можна вже додому?
- Чому ти пірнала? - Чорт.
Через аварію?
Цукру?
Тож
поясни.
Навіщо ти обшукувала автівку?
- Дідько. - Я до тебе говорю.
- Я запитав... - У Сені є акула. Задоволений?
Добре. Любиш гаяти час.
Так. Хочеш поглузувати з мене.
Можемо почати спочатку.
Повне ім'я.
Аділю.
Це терміново.
Гайда, доню, ходімо.
Гаразд.
Поглянь, отам. Рибка!
- Вони такі милі! - Чорт.
- Ти бачив? - Так.
Відійди від краю.
- Назад! - Не можна так розмовляти з дітьми!
- Вибачте. - Вона зірвалася.
Пробачте.
- Алло? - Ходімо.
Так, це я.
Вони чекають.
Вітаю!
- Сержант Аділь Фаез. - Софія Ассалас.
Гадаю, ви знайомі?
- Вибач. Я попросила набрати тебе. - Я покажу.
Адама?
Знайшли вранці.
Ваша подруга думає, що це акула.
Це точно була акула.
Навіть якщо пройшла шлюзи,
навіщо їй бути в Парижі?
Гадки не маю.
Косатка з білугою ж були.
Адама!
Виклич Анжель.
- За мною. - Викликаю Анжель.
Судова поліція тут. Їдемо.
Гаразд, зрозуміла.
Це міг бути пропелер. Таке вже бувало.
Гарантую, що це укуси.
Ми шукали 2,5-метрову акулу, а вона виявилася втричі більшою.
Схоже, та сама акула блукає Сеною.
- Як вірите в такі нісенітниці? - Ми стежили за нею.
Вона задихнеться. Треба допомогти.
Зачекайте. У теж Темзі є акули, але...
Але їм там місце.
Цій акулі тут не місце. Це не є нормальна поведінка.
Ми повинні витягнути її, і нам потрібна команда експертів.
Це складна операція.
- Знадобиться... - Стоп!
Перевірмо, чи ваша акула існує. Гаразд?
Так.
Прошу, ходімо.
Лео, Маркусе? Ходімо.
- Є сигнал? - Так.
Біля острова Сіте, за 200 метрів від Нотр-Даму.
Ти вільна.
Я пливу з вами.
Це вже зась.
Каро?
План такий...
Лейтенанте...
Я сержант. Хвилинку.
Та байдуже. Усе це марно.
Мій трекер відстежує маячок. Можна ідентифікувати її з набережної.
Маркусе, гарпуни. Ходімо.
- Навіщо пірнати й зайвий раз ризикувати? - Слухайте.
Хочу знати, де ховається.
Якщо існує.
Так, відчалюємо.
- Ви йдете? - Ця акула може бути небезпечною.
Тим паче якщо відчує загрозу.
Пані Ассалас, ми водна поліція, а не «Грінпіс».
Або покажіть, як користуватися трекером, або гайда з нами. Та ми не відступимо.
Ясно?
Усі готові?
До зустрічі.
Ще 800 метрів!
Ще 800 метрів.
Має бути тут.
Яка тут глибина?
П'ять метрів.
Посередині — 5,7.
Ми б мали її бачити.
Може, її просто не існує.
Каро? Командо?
Синхронізуйте трекери.
- Є. - Є.
- Є? - Є.
Ліхтарики.
Гайда.
Щось є?
Відповідай.
Де ти, у біса?
Бен, вимкни маячок.
- Її вб'ють. - Якщо вимкну, ми її загубимо.
Що ти не розумієш? Вибору немає!
Що? Без сигналу надто небезпечно.
Звільни її.
- Я не можу... - Звільни!
- Не знаю, чи зможу ввімкнути. - Бен, будь ласка!
Чорт забирай.
Швидше. Часу обмаль.
Підпливає.
Гаразд, вимкнула.
Так, удалося.
Унизу є рух.
Щось не так.
Чорт, сигнал...
Що із сигналом? Що сталося?
Я не розумію. Я втратила її.
Я сам!
Сержанте.
- Каро? - Сержанте!
Швидше. Вилазьте!
Аділю, ми відчули присутність. Це щось велике.
Ти впевнений?
Перевір гідролокатор.
Каро?
Оголоси на каналі.
Це ви?
- Що? - Маячок, це ви?
Сигнал зник. Я не знаю чому.
- Ви ризикнули моєю командою. - Тобто ризикнула?
- Я відговорювала! - Доставте її на берег.
Не чіпайте мене.
Так, назад на базу.
- Було близько. - Чому я тебе послухала?
- Ти на їхньому боці? - Що нам тепер робити?
Повернемо її в море, або вона загине!
- Хто знає, чи зможу її повернути? - Міко!
- Чому ти тут? - Ти безрозсудна.
У них була зброя!
І що? А якби вона напала?
Акули не нападають без причини.
- Ліліт нападала, я більше цього не допущу. - Ти не мала там бути!
Це ти винна.
Не лізь у це, добре?
Пробач.
Софіє, вибач!
Анжель.
Щоби зловити акулу, треба закрити шлюзи
й заблокувати доступ.
Вибору немає.
Усього лише? За тиждень до тріатлону?
Там буде світова преса, щоби оголосити Олімпійські змагання на Сені.
Так, я знаю.
Як ти можеш просити сказати меру скасувати все?
Як я їй маю таке сказати?
Подвоїмо склад. Зателефоную префекту.
Створю групу спостереження.
Ми неодмінно повинні відновити здоров'я океанів,
враховуючи позитивний вплив нашої морської екосистеми
на зміни клімату.
Половина кисню...
БІЙНЯ В МОРІ: НА ДОСЛІДНИЦЬКУ ГРУПУ НАПАЛА АКУЛА
Вітаю, за моєю спиною човен «Ель Сольдадо»
компанії «Походження Океану».
Кілька днів тому екіпаж загинув під час експедиції
на північ від Гаваїв, біля тихоокеанської сміттєвої плями.
Президентка асоціації Софія Ассалас коментарів не дає.
Розслідування зараз...
Що цінніше за життя?
Ці кадри говорять самі за себе.
Я нічого не впарюю.
Я не переконую інвесторів і не хочу виграти на виборах.
Але нам і майбутнім поколінням є що втрачати.
Наші батьки і їхні батьки вибрали нам долю за нас.
Мене звати Міка.
Мені 20 років, і з колективом Save Our Seas
я вірю, що тварини й люди рівні.
Та все ж щороку гине 100 мільйонів акул. Чому?
Заради супу чи крему проти старіння?
Припинімо геноцид!
Вони регулюють наші океани. Ми маємо їх захищати.
Надмірний вилов риби й забруднення позбавили акули джерела їжі,
що змушує їх пливти на нові території.
Як-от Ліліт.
Вона заблукала в Сені. Допоможіть її врятувати!
Ми останні, хто здатен щось змінити.
Почати треба з її порятунку.
Рятуючи її,
ми протистоїмо тим, хто руйнує нашу планету.
Рятуючи її,
ми кричимо, що це наш світ.
Рятуючи її,
ми рятуємо наше майбутнє.
Тож приєднуйтеся. Хай вас почують.
Ми знайдемо цю акулу
й звільнимо її.
Софіє?
Чому ви тут?
Гадаю, ми кепсько почали,
і я хотів перепросити.
У вас пішла кров. Це через нещасний випадок при пірнанні?
Я не знав про вашого чоловіка... Вашу команду.
І мені прикро.
У нас сьогодні зустріч із мером. Може, ти...
- Ви хочете... - Можна на «ти».
Я хотів знати, чи ти приєднаєшся до нас, бо якщо я почну говорити про акул,
мені не повірять.
Акула?
Акула в Сені?
Я наполягла на зустрічі, треба діяти негайно.
Звісно, Анжель. Діяти треба завжди.
Ви правильно вчинили.
Упізнаєте?
Це Париж.
Мій Париж.
Це для майбутнього тріатлону,
макет для Олімпійських ігор.
Там будуть журналісти з усього світу.
Ми очікуємо майже 1 000 людей.
Навіть більше!
Уловлюєте?
Пані, акула вже вбивала.
Стривайте. Вірите чи ні, але я співчуваю.
- Якщо нічого не зробимо... - Ні! Агов, годі!
Тільки без цих натяків.
Я скажу прямо.
Цей вид демонструє радикальні зміни в поведінці.
- Я вперше помітила це три роки тому. - Нам відомо про вашу команду.
Загинули люди.
Якщо нічого не зробимо,
ваша піар-кампанія може перетворитися на криваву бійню.
- Не розуміють. - Ні.
І гадки не мають, так?
Одна ціла сім десятих мільярда!
Стільки уряд виділив
на організацію цього заходу.
Ми навіть установили баки для стічних вод під Сеною.
Це 46 000 кубометрів води.
Не знаю, що сказати. Розберіться із цим.
Хай ваша рибка зникне.
Гаразд, пані мер.
Наші люди керуватимуть комунікаціями в соцмережах, щоб уникнути найгіршого.
Саме ми маємо зробити із цього заходу у щось позитивне.
Так, Анжель! Уперед!
Я вас проведу. Після вас.
Складіть список необхідного обладнання.
Негайно займуся.
Оскільки маячок не працює, нам треба заманити її до себе.
Але як?
Заженемо до мостів Сюллі й Аустерліц.
Щойно приспимо, затримаємо її в шлюзі Арсенальського порту.
Далі справа за океанографічним інститутом.
Зрозуміли?
Вирушаймо.
Візьміть фальшфеєри, щоби відлякувати.
Гаразд, чудово.
Так, чудово.
- Обережно! - Обережно!
Ти спеціально?
- Послухайте... - Готовий? Один...
Так, дякую.
Ти не закрив кришку?
Вітаю.
Я говорила з інститутом. Будуть за годину.
Я покажу вам відео.
Час кіно, сержанте!
Дивіться.
Щойно ми приспимо її, треба діяти швидко.
Інститут має лише 30 хвилин, щоби підготувати її.
Інакше задихнеться.
Буде такий самий підіймач?
Софіє! Є розмова. Це терміново.
Де вони?
У катакомбах.
Біля резервуарів.
Не кажіть їй, що я прийшла.
Вона моя подруга, але в неї дах поїхав!
Хоче довести, що Ліліт можна керувати завдяки гідролокатору...
Як ви її виявили?
Я змогла ввімкнути її маячок. І все.
Як? Я не змогла.
Покажеш?
Чому вона там?
- Це старі катакомби. - Саме так.
Міські водосховища. Це як підземне озеро.
Немає доступу до річки.
- Це неможливо. - Власне, можливо.
Є старий прохід під каналом Святого Мартіна.
- Коли це станеться? - Зараз.
Там багато людей.
- Дарма я прийшла. - Не хвилюйся.
Ти молодець. Та не дай Міці пірнути.
Іди туди й роби, як ми сказали.
Ми пливемо. Гаразд?
- Привіт, Міко. - Дякую, що прийшли! Рада бачити.
- Дякую, Міко. - Ви всі чудові.
Дякую всім.
Регісе? Починай знімати. Ти як?
- Добре. - Як справи?
- Усе готове? - Майже.
- Ти впевнена? - Так.
Це точно спрацює.
- Я заманю її сюди. - Мене це не хвилює.
Чому це ти засумнівалася?
Діємо за планом.
А якщо не вийде?
А якщо не діяти?
Гаразд.
Водний загін Хронос.
Катакомби каналу Святого Мартінаї й Жеммапі. Потенційно присутні 50 осіб.
Терміново викликаю підмогу. Повторюю. Викликаю підмогу.
Гаразд. Ми не знаємо, коли приїдуть, тож наша безпека в пріоритеті, ясно?
Перевірте ліхтарики. Не тисніться. Тримайся біля стін.
Є один вихід, тому зайдемо спокійно, щоб уникнути паніки.
Інакше всі застрягнуть.
Зрозуміло? Адама, Лео, праворуч. Софіє, залишайся з ними.
Нільсе, Маркусе, зі мною.
Це водна поліція. Усім вилізти з води.
Ні, стривайте.
- Час іти. - Чекайте!
Вечірка закінчилася. Ви в зоні обмеженого доступу.
Ми спокійно евакуюємо всіх.
Мої колеги проведуть вас. Адама!
За Адама й Маркусом.
- Усі виходьте. - Ні, чекайте.
- Ми просили вийти. - Дайте нам закінчити!
- Назад. - Дивіться під ноги!
- Тут слизько й вузько! - Ми знаємо, що робимо!
- Міко! - Не можете вигнати!
Софіє, це дозволить керувати нею. Я впевнена.
Кинь це й вилазь із води.
Ну ж бо. Усі геть! Швидше! Уперед!
- До стіни. - Я до вас говорю.
Вона тут!
Дивіться. Їх дві.
- Друга акула! Гляньте! - Крутяк!
- Схожа на дитинча. - Вона народила.
Міко, не чіпай її!
Ліліт відчує загрозу.
Ти не розумієш. Вилазь! Ліліт небезпечна!
Софіє, дивись!
- Нільсе. - Твоя правда. Довірся!
- Прив'яжи мене. - Ти не розумієш!
Ліліт народила.
Ми в її лігві.
Отямся, бляха! І мухи не скривдять.
Міко, негайно вилазь! Вона нападе! Вилазь!
Міко, негайно вилазь!
- Міко! - Це наказ! Вилазь!
- Усім до стіни. - Спокійно.
Ми евакуюємося по одному!
- Міко! - До стіни.
- Швидше! - Міко, вилазь!
Тримайтеся біля стін!
- Зроби щось, Аділю! - Спокійно.
- Нащо ви все псуєте? - Аділю!
Аділю! Вилазь із води!
- Тихо! - Міко!
Міко, вилазь! Міко!
Міко, вилазь!
Швидше, Аділю! Вилазь!
Міко!
Аділю!
Швидше, Аділю!
Усім до стін!
Усім до виходу!
Дай мені руку!
Дай руку! Швидше!
Бен! Твоя рука! Бен!
Руку!
Бен!
Витягніть мене!
Бен!
До стіни!
Хапайся!
- Леопольде! - Лео!
Вилазь, Лео!
Усім геть із води! Геть!
Заспокойтеся! Швидше!
Вона позаду!
Ну ж бо! Сюди!
Усім заспокоїтися!
Усі на вихід!
Ні!
Лео!
Тікайте!
Ну ж бо! Уперед! Швидше!
Допоможіть.
- Лео! - Лео!
Лео, сюди!
Руку!
Ну ж бо!
Агов, погляньте на мене!
Його треба стабілізувати!
Це префект.
- Анжель... - Аділю, до мене!
- Дві секунди. - Гайда!
Дякую.
Це я винна, Аділю.
Я мала їх захистити.
Софіє.
Ти не винна.
Зрозуміло?
Аділю?
Ходімо скоріш.
Негайно.
- Що сталося? - Іди подивися.
Бачиш?
Це датчики для адаптації до солоності води.
Бачиш цей виступ?
Вони адаптувалися до прісної води.
Але чому вони тут?
Мабуть, пливли й знайшли ідеальне лігво.
У катакомбах вони в безпеці.
Як личинки у вулику.
Мали похарчуватися в Сені, вирости й повернутися в океан.
Париж — одне з кількох міст з такою екосистемою.
Це самиця.
Це не є нормою.
Вона вагітна не досягнувши статевої зрілості.
Бачиш цей зуб?
Їй немає і двох місяців.
- Це неймовірно. - Як це пояснити?
- Ліліт розмножується шляхом партеногенезу. - Тобто?
Їй не потрібен самець.
Я помилялася. Це не акули-мако.
Вони адаптувалися.
Ліліт — перша представниця нового виду.
Якщо ми їх не знищимо, вони далі розмножуватимуться,
колонізовуючи наші океани не знати на скільки.
Дванадцять загиблих! Ви розумієте, яка це трагедія?
Коли ми приїхали, було вже пізно. Ми зробили все можливе, щоб евакуювати, та...
Ви мали повідомити начальство!
У вас немає навичок керувати такою операцією.
Пане, ми намагалися попередити пані мера.
Брехня! Явна брехня!
Ви розповіли про акулу, яка заблукала в Сені.
Я думала, ви зі своєю командою можете впоратися із ситуацією.
Тріатлон починається менш як за 24 години.
Ви розумієте, у якій я сраці?
Не знаю, що сказати на ТБ.
Не знаєте.
Справді?
Бачили, скільки загиблих?
Скажіть правду. У Парижі акула.
Гаразд, заспокоймося.
Ви не розумієте? Будуть десятки, а потім і сотні.
Скасуйте! Це не складно, бляха!
Геть із мого кабінету.
Можете повернутися до керування баржами.
Армія подбає про безпеку, вам ясно?
Замніть цю історію. Аби не було в соцмережах.
Вище за течією від зони купання ми встановили величезну лікувальну базу,
там буде проходити вільне плавання,
тобто всі парижани можуть поплавати після довгого робочого дня.
Що ви відповісте активістам, які стверджують, що в Сені є акули?
Ну, якщо вони ще взагалі там є... Гаразд.
Я б себе привітала. Це значить, наші заходи з очищення працюють.
Навіть для акул?
Авжеж! Хай там як, ви знаєте, що акули не загроза для людей.
Я взагалі рада всім видам...
Ми в дупі.
Нас роблять крайніми.
Не сперечайтеся. Це політика. Вони ніколи собі в тарілку не плюнуть.
Люди платять багато грошей, щоби поплавати з акулами.
Безпека в пріоритеті для всіх нас і для майбутньої Олімпіади.
Прикро, коли тебе не чують.
Коли не здатна помогти.
Тепер армія головна.
Якщо Ліліт і зграя попливуть у море під час тріатлону, буде бійня.
- Треба позбутися їх. - Припини.
Ми не відповідальні.
Тож припини.
Чому пішов з армії?
- Аділю... - Бо я боягуз.
Мали звільнити французьких заручників у Буркіна-Фасо.
Я злякався смерті.
Я покинув своїх.
Вони виконали задачу, але
загинули в бою.
Тому я і пішов.
- Вип'єте чогось? - Ні, дякую.
То
що тепер?
У тебе є план?
Потрібні два–три добровольці.
Не офіційно. Я не змушую.
У нас 12 годин до тріатлону, тож будь-хто...
За Лео.
Ми ж команда?
За Лео.
Вибачте, у мене сім'я...
Але я можу вас прикрити.
Лігво має бути в цьому склепі, прямо під катакомбами.
Це Пойкард і Берруті — експерти з підрозділу саперів.
Берруті очолить групу, що складатиметься з мене, Софії й Адама.
Каро й Маркус будуть нагорі.
На мосту Сен-Луї.
Точка висадки тут, позаду Нотр-Даму.
Тим часом ми зануримося з катакомб.
Глибина порожнини 30 метрів, доведеться зупинятися.
Унизу є 20-метровий тунель.
У склепі ми встановимо вибухівку, і все зруйнується в одну мить.
Скільки часу до вибуху?
- Менш як три хвилини. - Це самогубство.
Не вистачить часу на зниження тиску.
Випливемо підводним скутером через цей тунель. Там ми в безпеці.
До Сени лише 80 метрів.
Маркусе, ти розріжеш решітку тунелю й приєднаєшся до Каро.
Я в делегації пані мера. Про вашу участь ніхто не дізнається.
- А якщо акул там не буде? - Використаю інфразвуковий випромінювач.
Заманить акул до склепу, доки встановлюватимуть вибухівку.
Будуть фальшфеєри для стримування акул
і повне спорядження, щоби полегшити спілкування.
У мого екіпажу було таке ж.
- Хто детонує бомбу? - Я.
Переконаюся, що всі випливли, а тоді «клац».
Є запитання?
Якщо не випливете?
Майже на місці.
Тридцять метрів.
Узбережжя чисте. Уперед.
Пані й панове, сюди.
Ідіть на інший бік.
Сюди, будь ласка!
Не зупиняйтеся.
Підрозділ 75, міст перекрито.
Гаразд, зрозумів. Усе чисто.
Це рота Б.
Кілька підозрілих авто посигналили.
Не зупиняйтеся. Сюди.
Розвертайтеся! Сюди нікому не можна!
Спокійно, хлопці. Ми з водної поліції! Ми тут головні.
Це військова зона. Ви отримали наказ. Негайно розверніться!
Каро викликає Анжель. Ходу немає.
Анжель, як чуєш?
Щасти всім!
Пані мер!
Як ви почуваєтеся?
Дуже спокійно.
Ми місяцями готувалися з командою і префектом.
Пане, кілька слів про безпеку.
Ходять чутки про акул.
І це лише чутки. Ми сподіваємося...
Ми вжили всіх заходів, аби забезпечити максимальну безпеку.
- Дякую. - Пані, останнє питання.
Ви з нами наживо, і ми чекаємо на прибуття пані мера.
Пані мер щойно прибула зі своїми радниками й префектом.
Пані мер почне цей довгоочікуваний тріатлон на Сені...
Каро викликає Анжель. Що робити?
НС на річці. Дозвольте пропливти.
Префект наказав поставити поліцію за собором Нотр-Дам. Прийом.
Викликаю Аділя. Нас затримали.
На місці за десять хвилин. Прийом.
Зрозумів.
Ще двадцять метрів.
Адама, передай випромінювач.
Ну ось, мої любі парижани!
Хтось про це мріяв,
багато хто про це говорив,
а я це зробила!
Париж — місто відпочинку,
добробуту
і єдності.
Аділь викликає Каро. Ми дісталися склепу. Ви на місці?
Аділь викликає Каро.
Майже. Дайте мені дві хвилини.
Прийом.
Запалюю.
Чорт забирай.
Без різких рухів. Їх приманює рух.
І не забувайте,
Париж є
і завжди буде
містом свята. Великим містом свята!
- Ура! - Так!
І я оголошую
тріатлон на Сені
відкритим!
Вітаю з поверненням, глядачі, які до нас повернулися.
Це паризький тріатлон.
Вітаю на тріатлоні...
Ну ж бо!
Уперед!
І почалося! Перше коло...
Анжель викликає Каро. Плавці відпливли.
Поспішіть.
Маркус у воді. Прийом.
Усе готове.
Уперед.
Ти бачиш її?
Мінус.
Каро, як справи?
Працюю. Уже недовго.
Щось не так.
Її досі немає.
Плавці у чудовій формі на третьому колі тріатлону на Сені,
попереду ще сім кіл.
Щось не так.
Де вона, бляха?
Узбережжя чисте.
Зрозумів.
Ну ж бо. Прискорюймося.
Вибухівку заклали?
Заклав.
- Пойкарде? - Дві хвилини.
- Треба рухатися. Вони неспокійні. - Секунду!
Чекайте, її досі немає.
Вибухівку заклав. Я майже закінчив.
Усе готове.
Усім виплисти.
Пливи сюди. Швидше!
Берруті! Пливи сюди!
Жодного руху.
Треба триматися разом.
Ні, Адама!
- Повернися, Адама! - Забирайтеся звідси!
Активую детонатор! Тікайте!
Ні!
- Ось вони! - Софіє!
Софіє! Аділю!
- Швидше! - Пливіть!
Швидше!
Дай руку.
Руку!
Тримаю тебе.
Софіє, а інші?
Аділю!
Аділю, відповідай!
Усе гаразд.
Софіє! Що ти робиш?
Софіє!
Вона тут!
- Софіє! - Вона тут!
Швидше!
Софіє! Ну ж бо!
- Швидше! - Ну ж бо!
Швидше!
Аділю!
Чому вона кружляє?
Вона не кружляє. Вона прямує до плавців.
Гайда!
Уперед!
Акула!
Що відбувається?
Що сталося?
Це плавник? Чорт, це акула! Знімай!
Бережіться!
Допоможіть!
Припинити вогонь! Артилерійські снаряди!
Годі!
- Годі стріляти! - Годі!
Тут снаряди!
Тікайте! Тікайте всі!
Пропустіть!
Сунься, виродку!
Тікайте!
Чорт! Тікаймо!
Аділю?
Аділю!
Аділю.
Софіє...
Це кінець?
У ГЛИБИНАХ СЕНИ
Переклад субтитрів: Павло Дум'як