Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FAKOPÁNCS FRICI
PUKIPÁRNA
Két Pop-Tartot kérek!
Hagyja itt a dobozt!
- Nehéz nap? - Ne akarja tudni!
„Egy nap, amikor Kellogg nagyi pitét sütött a családjának,
látta, hogy maradt tészta és töltelék. Ezért kis táskákat sütött belőlük.
Akkora sikert arattak, hogy Pop-Tart lett a nevük.”
Hű! Ez egész jó sztori!
Azt mondod? Süket duma!
Ez van a dobozon.
Na ja. Csakhogy nem így történt, öcsi.
Honnan tudja?
Onnan, hogy én írom ezeket a szövegeket.
Érdekel az igazi sztori?
Nem.
Ne már! Pedig jó sztori!
Jól van. De rövid legyen!
Nos, a hatvanas évek elején az amerikai reggeli alapköve
a tej és a gabonapehely volt.
Szia, anya!
A tejesemberünk, Mike klassz fickó volt.
És a kisvárosunk minden magadfajta reggelirajongó amerikai kissrác
fantáziáját felpörgette.
Battle Creek, Michigan.
Itt harcolt a gabonapelyhek két vitathatatlan óriása:
a Kellogg's
és a Post.
És micsoda harc volt!
Hétről hétre, tálról tálra a Post és a Kellogg's
ízzel-hassal küzdött a győzelemért.
Ám úgy tűnt, fordul a kocka,
amikor felbukkant a terítéken egy fincsi téglalap,
hogy végleg felborogassa Amerika reggelizőasztalait.
Hú, de jó!
Jó reggelt, Mr. Kellogg!
A múlt heti számok prímák, Bob!
Látta a statisztikát? Legyőztük az Alpha-Bitset az óvodásoknál.
Betűk? Na ne! Agyaljanak csórikáim? Éhesek!
Hallott a bloomingtoni kissrácról, aki kirakta a betűkből, hogy „segg”?
Förtelmes. És ez bekerül az aktájába. Sok sikert az állásvadászathoz!
Megkapta a körlevelet a búvárfiguráról?
- A srácok néha megeszik. - Ha búvár, akkor kitalál valahogy.
Volt már Tonynál?
Épp oda tartok.
Ne húzza fel!
Vietnam? Ez egész értelmes ötlet!
Tudjátok, mi csal vicsori vigyort e tigris pofijára?
A Kellogg's cukorral bevont pelyhe.
Olyan nagyon klassz!
Thurl, kérem! Megnyomná jobban a „nagyon”-t?
Olyan „nagyooon” remek!
- Te most komolyan kioktatsz? - Ilyet soha nem tennék, Thurl!
Ne játszadozzunk, fiacskám!
Négykor már a Leart próbálom, szóval kifejtenéd egyszerűen, mit akarsz?
- Leginkább hazamenni. - Helló, emberek!
- Lám, ki van itt! - Jó reggelt, Thurl!
Jó az a reggel, Bob? Tényleg? Nem látta a mai szöveget?
Nem lesz itt gond. Nekünk vannak a legjobb szövegíróink!
Valóban, isteni szerencsénk van velük. Mind remek. Oly rrremek!
Ez az!
Pont ezt a szlogent keressük! Vegyük fel újra!
Igen. Csak gyorsan! Gyorsan, amíg érzem!
- Kész? - Megy is!
Cukorral bevont pehely.
Oly rrremek!
És ennyi!
Thurl, megint remekelt.
Jaj, milyen kedvesek! De kedvesek!
Igazán kedvesek!
Bravó!
Mintha sasok szárnyai emelnének a magasba!
Köszönöm.
Bob, egy percre! Kérdeznék valamit.
Esetleg nem lehetne tenni valamit a fejemben lévő hőmérséklettel?
Tudja, füllesztő a klíma odabenn.
- Majd ráállítom a fiúkat a műhelyben. - Nagyszerű. Köszönöm.
- Merre van a műhely? - Nincs műhely.
- Mr. C.! - Poppy! Mi ez?
Az első adatok a Fruit Loopshoz.
- Hogy ment? - Nem túl jók a számok.
- Szottyadás: 14 másodperc. - Jaj!
Tejen úszás: nulla. Süllyed, mint a sörét.
- Kiábrándító. - Érdekli a kérdőív?
- Aligha. - Válaszok: „Nem finom.”
„Könyörgöm, elég!” És: „Hol vannak anyuék?”
Akkor duplázzuk a cukrot, triplázzuk a glutént,
és Fruit helyett írjuk azt, hogy F-R-O-O-T!
Úgysincs benne gyümölcs.
A gyümölcs nyilván megromlana egy dobozban a polcon.
Hát persze.
Mr. Cabana!
Á, fiúk!
Akkor rögtön a lényegre is térek.
Elegünk van már a szupermarketekből.
Befutottunk. Jöhet a lemezszerződés, társasjáték...
Tengerpartos film.
Mondd a címét!
A Krispy fiúk, a hullámok királyai.
Ja. Nagyon hasítunk, Bob.
Többet akarunk.
Többet? Mondok többet.
Jöjjön egy új srác! Legyetek Snap, Crackle, Pop és Boing!
Szóval megosztanátok a fizutokat Boinggal?
Vagy jöhet helyettetek Kaki, Tasli és Vigyori,
mert lecserélhetem az egész bagázst!
Sitty-sutty!
Csak viccel. Imád titeket.
Gyűlés a Krispy Barlangban. Most!
És most, a nemrég felújított Battle Creek-i Holiday Innből
következzék az 1963-as Tál és Kanál Díjátadó!
A reggeli ünnepére rendezett est.
Szponzorunk az Oscar Mayer Virsli. Ha végeztél a reggelivel, ők várnak rád.
Bármi is az, a futóegerem imádja.
A pehelykirálynő!
Miss Marjorie Post.
Nahát! Kellogg király!
Sok szerencsét, nem mintha kéne. Igaz?
Nem is tudom, az a gyümölcsös sóderük elég nagyot szólt.
Kavics. Fruity Pebbles.
Rick Ludwin, én is a Postnál vagyok. Évek óta habzsolom magát.
Jobb, ha lelép.
Tudja, hogy ma esélyünk sincs ön ellen.
Nos, sikeres évünk volt.
Élvezze csak ki!
Ez a hatvanas évek. Minden gyorsan változik.
Ezt hogy érti?
Mindig van újabb meglepetés a dobozban. Nem igaz, Eddie?
Üdv, felebarátaim a Kellogg'stól! Áldassék!
Á, Isaiah! Ismerik Isaiah Lambet a Quakertől.
Van bármi új jelöltje ma este?
Nincs. Semmi új.
Eredeti zab, eredeti ízek.
Aha. Ízek.
- Tessék? - Semmi.
Nos, Kellogg's népség...
Béke önökkel!
Miért jelennek meg itt folyton?
- Keverik a vallást a pehellyel. Miért? - Rontják a bizniszüket?
Hölgyeim és uraim, íme a műsorvezető: Stu Smiley!
Bírom ezt az ipsét.
Üdv a Tál és Kanál Díjátadón! Hogy vannak?
Nézzenek oda! Magukra nem kell több cukormáz!
Imádom a gabonapelyhes társaságot.
A kedvencem a szöveg a doboz elején, a „tálalási javaslat”.
Én is tálalok egy javaslatot. Töltsék tele a dobozt!
Mi az a sok levegő benne?
Nagyszerű esténk lesz!
Rögtön bele is csapunk az első díjunkkal.
„Legjobb új pelyhesdoboz-figura.”
A győztes pedig
a Kellogg's!
Az Apple Jack Almafeje!
A maga érdeme!
Ugyan, mindenkié! De főleg az enyém.
„A legkönnyebben kibontható belső tasak.”
Kellogg's!
Igen!
Hurrá!
A Kellogg's, hölgyeim és uraim!
A Kellogg's, emberek! Ne már!
„Legjobb niacinfelhasználás.”
Jól tippeltek:
a Kellogg's!
Pogányok.
Hagyják magát a gabonát érvényesülni!
Azt se tudom, hova tegyem őket!
Azok mit vihorásznak? Hiszen semmit sem nyertek.
Mire a pap: „Igen? Az én időmben az volt.”
Tán csak önnel örülnek, Bob.
Ja, örülnének, ha meghurcolhatnának, mint Mussolinit.
Mussolinit? Ugyan, Bob, fel a fejjel, itt mi győztünk!
Nem tudom. Talán tudnak valamit, amit mi nem.
Most pedig emlékezzünk!
Egy percre idézzük fel a pelyheket, melyeket idén elvesztettünk!
Ettük őket, amíg ehettük.
WILT CHAMBERFLAKES – SZÖTYMŐS PEHELY
GRANDMA'S HOLES – A NAGYI LYUKAI
A POST TULAJDONA
KÖZEGÉSZSÉGÜGY
Hé, mit csinálnak a srácok?
- A trutymó kell nekik. - Kinek kell az?
Hát nekik. Aki idejön, az trutymóért jön.
- Trutymó? - Trutymó!
Jól vagytok, skacok?
Aha! Rendes házban lakunk, ahol jól bereggeliztünk.
Csak ezért jöttünk ide.
- Ez szemét! - Szemét?
Vagy inkább gyümölcsös mennyei manna, amitől megfoszt a felsőbb hatalom.
Nem, várjon!
Csakis így kóstolja meg!
Egye csak meg!
- Van egy gyümölcstöltelékes sütibigyójuk. - Kinek van bigyója?
A Postnak. Megcsinálták.
Valami zselészerű trutymalék, ami szállítható, talán melegíthető is.
- Megkockáztatom, még tápláló is. - Az nem lehet.
Mint a lufi, ami egy autóbalesetnél magától felfújódik. Lárifári!
Megkóstoltam.
- Hol? - Egy szemetesben.
De nem valami ilyesmin dolgoztak maguk is?
Azt mondta, zsákutca.
Az is. Vagyis azt hittük. A Post biztos megoldotta.
Ez végzetes lehet. Nincs pelyhünk, ami ezt túlélné.
Ez csak hiszti, Bob.
Nézze csak ezeket a díjakat! Most taroltunk a Tál és Kanálon.
Edsel, a Tál és Kanál a miénk!
Tudja, micsoda meló ezt titokban tartani?
- Átverés az egész! - Remek móka.
Hát a mókának vége!
Ugye tudja, mit jelent ez?
A Post lesz Battle Creek új királya.
És mi mik leszünk?
Csak csomós tejbegríz.
Egyetemre akartam küldeni a srácaimat,
az évente vagy 200 dollár.
A családom jól mondta, hogy én leszek...
az első bukott Kellogg.
Nem bukott el. Ahhoz tennie kéne valamit.
Csínján a sértésekkel, Bob! Magának sem lesz állása.
Tudom. És végül hobó lesz belőlem,
aki lángoló hordó felett sütögeti a nyársát.
Már nem mondhatja rájuk, hogy hobó. A csövest szeretik.
Nos, így lemondhatok az álmomról, hogy igazi pázsitom lehessen.
- De hát van pázsitja. - De nem olyan.
Gyeptégla kell. Ugye látott már olyan füvet?
Sűrű, rikító zöld...
Kigörgetik, akár a leveles tésztát.
Ez az álma? Hát nincsenek magának normális érzései?
Dehogynem. Semmi bajom.
Meg kell tudnunk, hogy ez igaz-e.
- Chester Slinket kérném! - Az ki?
Épp telefonálok, Bob.
Élőben a CBS New York-i hírstúdiójából: Esti Híradó Walter Cronkite-tal.
Ezt frissen kaptam kézhez: fontos hír a reggeli világából.
A Battle Creek-i Post gabonatermék-vállalat
a hírek szerint feltalált egy hosszan eltartható,
melegíthető, gyümölcsös reggeliterméket.
Hosszan eltartható.
Nem semmi!
Részletek a reklám után.
És ennyi!
Egy személyes hír:
apuci vett magának egy WHEE-LO-t.
WHEE-LO.
Elkalandozik, de mindig visszatér hozzám.
Akárcsak az asszony.
Ő Chester Slink, a biztonsági főnökünk. Chester, mondja el, mit tudott meg!
Ezt a felvételt ma reggel készítette az emberünk a Postnál.
- Ezen semmit se látni. - Egyelőre nincs jobb.
Egy ügynökünk takarítónak adja ki magát,
és kamerát rögzít a felmosóhoz.
Nagyon bátrak ott bent ezek a felmosós fiúk.
Szerintünk ez lehetett az, amit Bob a kukában fogyasztott.
Nem vitás, hogy ez valami gyümölcsös gezemice.
Talán pektinalapú?
Pektinalapú.
Pektin.
- Mit csinál? Mi ez a hang? - Vigye innen a képemből a felmosót!
Tegye a dolgát!
Állj! Állítsa le!
Az az én kutatásom.
Úgy van. Talán egy kémük tevékenykedik az irodánkban.
Nem valószínű.
Most dupláztam meg az őrök számát.
Így most már kettő van.
Lehetne ezt később?
Ez egy értekezlet.
Elnézést, de napokra vagyok egy gyümölcsdesszerttől,
ami az alsó polcra száműzi az ő terméküket.
GYÜMDÍNIA
Ez szardíniakonzerv?
Az volt.
De az olajos, mediterrán csalihal helyett
fincsi, friss gyümölcspürét tartalmaz.
Íme a Kellogg's Gyümmdínia!
Úgy tűnik, ez itt megromlott. Előfordul.
A csapatom hamarosan elkészül egy „Kukitrutyi” nevű termékkel.
És az mi?
Kukipufi kukoricapürével töltve.
Ami trutyis.
Kifelé, emberek! Vigye azt is!
Mentsen meg, Bob!
Bármibe is kerül. Kérjen bármit!
- Én Stant akarom. - Nem!
- Stankowskit nem. Kizárt. - Tudom, hogy Stannel nem könnyű.
Nem könnyű? Még maga se bírt Stannel.
- Megoldottuk! Vétórendszert vezettünk be. - Hogy mit?
Vétójogunk volt arra az esetre, ha a másik valami idegesítőt csinált.
Így nem volt annyi feszkó.
Büdös irodai ebéd. Fura övek.
Ó, milyen érdekes!
Mert az én vállalatom lassan ott tart, hogy becsődöl!
Épp ezért kell nekünk Stan!
Tudja bárki is, hogy merre van Stan?
Három... kettő... egy... Gyújtás!
HOLDGYAKORLAT: TALÁLKOZÁS ŰRLÉNYEKKEL MA 14 ÓRAKOR
Az űrlény ellenséges.
Az űrlény furfangos.
Ha megéheztek a Holdon, ezt most találtam ki.
Ez a tubusos Twinkie!
- Ez nekem is menne. - Én ízekben látok, repcsis fiú!
Te mit tudsz? Csak elszúrod, és katapultálsz!
Cabana!
Kész, hogy benne hagyják a slusszkulcsot!
Hű! Ti aztán csípitek a Holdat.
Tudtam, hogy eljössz.
A Post most jól elkapta a tökmagos falatkádat.
Tessék! Kóstold meg!
- És ez itt csak úgy teng? - Tang! Ez jó név.
Bob, tudom, szarban vagy, de nem megyek vissza pehelyfalvára.
- Miért olyan klassz a NASA? - Mert nem félnek a jövőtől!
Van itt valami, a neve mikrohullámú sütő.
Egy tálcás vacsival 25 perc alatt megvan. Ez tény.
Ja. Hét fickónak. Én gyerekek millióinak boldog gyerekkoráról beszélek.
- Minket meg vár a Hold! - A Hold! Azt hagyjátok már békén!
Nézz csak fel! Ott van.
És mindig is ott lesz. Ne piszkáljátok!
Trutymót töltesz tubusba pár sportkocsis, kefehajú láncdohányosnak.
Felmennek, lejönnek, alkoholisták lesznek, és elválnak.
A majmok jobbak.
- Mi a Post titka? - Az, hogy ellopták a kutatásunkat.
- És ha xantángumit használtak? - Xantán!
Nem megyek vissza Edselhez.
Ugye nem hiszed, hogy tényleg leszálltok a Holdon? Ugye?
Leszálltok. A Holdon.
- Nem, dehogy! - Nem.
- Menjünk! - Menjünk!
Bajban vagyunk, uram?
Mondjátok el Miss Postnak, mit csináltatok a kukában,
meg még amit tudni akar!
Sziasztok, gyerekek!
Tűnés!
Nos, hallom, a kis csibészek kincsvadászaton jártak.
Az a mi szabadalmazott termékünk. Tudjátok, mi az a védjegybitorlás?
A védjegybitorlás egy bejegyzett márka
tulajdonos vagy más engedélyesek felhatalmazása nélküli használata.
Na ide figyelj, te Buci Baba!
Fogalmatok sincs, mi folyik itt, ugye?
És szeretnétek megtudni?
- De nem arra céloz... - Kérek egy doboz x19-est!
Csak egy teszteletlen prototípusunk van.
- Nem ajánlanám... - Nem ajánlja?
Nem érti, Ludwin?
Végre eltiporhatnám azt a nagy piros K-t, ami folyton a képembe bámul!
Hogy gyűlölöm ezeket!
Hol a fenében van?
SZIGORÚAN TITKOS
Ludwin!
Miért kell folyton drámázni?
Miért ilyen furcsa a szaga?
Ebbe a verzióba tettünk egy hangyányi petróleumot.
Hagyja a pirítót! Megeszik nyersen!
Nem hiszem el, hogy ezt mondom,
de ez még jobb, mint ami a kukában van.
Jobb, mint ami a kukában van!
Ezt mondták a Grape-Nutsról is.
Ki fogjuk használni a hely minden négyzetcentijét.
Gondolom, visszaállítjuk a vétórendszerünket.
- Bölcs dolog lenne, Bob. - Van bármi gond?
Nincs. Itt van bármi gond?
Nincs.
Itt a győztes csapat!
Tej és gabonapehely!
Mogyoróvaj és dzsem!
Stankowski és Cabana!
Most már legyőzhetjük őket.
Jól néz ki, Stan!
Ahogy maga is!
Most adtam le vagy tíz kilót.
- Nem hiányzik. - Miért hiányoznia?
- Senkinek se hiányzik tíz kiló zsír. - Hát ezt mondom. Nekem nem hiányzik.
- Stan? - Miért ilyen pipa?
Még mindig Margie Postért eped?
- Leszállnál róla? - Nem igaz!
Különben is, egy Post és egy Kellogg? Soha! Tiltva van.
- Attól még szexibb, nem? - Na jó.
Mondtam, hogy kilóg. Más legény kell a gátra.
Nem vagyok legény. Jól van, kezdjük elölről!
Mi lenne, ha most együtt szépen megennénk egy tál gabonapelyhet?
Jó. Miért ne? Jólesne egy tállal.
- Találó! - Tálaljunk!
A pehely varázsa az, hogy egyszerre iszod és eszed egy kézzel.
Lényeg, hogy rekreáljuk ezt az euforikus élményt.
De egészen újszerűen.
Nos, a Kellogg's teljes csapata a rendelkezésükre áll.
Ez így nem fog működni! Ha a Post lepipálása a cél,
ahhoz a hatvanas évek leginnovatívabb és legrendhagyóbb elméire lesz szükség.
Megszerezhetjük őket?
Már egy repülőn ülnek.
Ő pont nem.
Ez a fazon meg busszal jön.
Einstein meg halott, de a többiek...
1963. JÚLIUS 20.
A Kellogg's ma büszkén bejelenti,
hogy beszáll a versenybe, melynek célja az új reggeli bigyó kifejlesztése.
Bemutatom fejlesztési vezetőnket,
Robert Cabanát, aki majd beszámol minderről. Bob?
Az önök előtt álló hősök
eddig példa nélküli ellenőrzések sorozatán estek át.
Mindegyikük szakmája csúcsán áll.
Találékonyak, mernek álmodni, rettenthetetlenek!
A csavart fagylalt géniusza, Tom Carvel!
A gyermekkerékpár-gyáros, Steve Schwinn!
A Sea-Monkeys sóráktank kieszelője, a német bevándorló, Harold von Braunhut!
A húsgolyókonzerv csodagyereke, Boy-Ar-Dee séf!
Szűkre szabott fitneszikonunk, Jack LaLanne!
És az IBM valaha készült legokosabb gépe,
a UNIVAC számítógép!
Ők tehát a Kellogg's legelső ízpróbásai!
Van kérdés?
Mr. LaLanne! Szerepel efféle étel az étrendjében?
A cukor méreg.
Ezért dolgozunk jelenleg egy magas fruktóztartalmú szirupon.
Mr. Schwinn, miért hagyta ott Amerika első kerékpárgyárát
egy ismeretlen ehető termék miatt?
Hát ezért hívtak?
Következő?
Mr. Carvel, a hangja hírhedten gusztustalan.
- Miért ön beszél a reklámjaiban? - Duguljon el, Sally!
Tom!
SZÜL. 1917. 05. 18.
HALÁL 1985. 03. 24.
SZÜL. 1891. 08. 23.
HALÁL MA
Mr. von Braunhut! Hol volt az 1940-es évek elején?
Elég, ha én tudom, és önök sosem jönnek rá.
Oké, köszönjük, emberek, mára ennyi volt!
Komolyan gondoltam az előbbi kérdést!
- Továbblépne? - Köszönjük, nemsoká találkozunk!
Amerika beleszeret majd az embereinkbe.
- Volt pár bibi. - Milyen mesteri volt Tom Carvel!
A riporternő fenyegetése, vagy a koszos ing?
Jó, mi?
- Mit kerestek ott a tejesemberek? - Üljenek le!
Azért titkoltam el ezt évekig önök elől,
mert nem tudtam, hogyan beszéljek róla.
Tudjuk, hogy eleinte a móka kedvéért történt a tehénfejés.
Mert valami gusztustalan fehér folyadék
spriccelt ki valami ostoba jószágból,
és vicces volt a lányokat locsolni vele. Ám egy farm egyik munkása,
Milky Cashman kitöltötte egy tál száraz gabonapehelyre...
és millió dolláros üzlet született.
A tejesember barátságos mosolya
színtiszta kamu.
Az egy kapzsi, könyörtelen bagázs,
és megvédik, ami az övék.
És mi most olyan terméket készítünk,
amihez nem kell tej.
Mi történt Milky Cashmannel?
Őt hirdették először eltűnt személyként tejesdobozon.
A saját istenverte tejesdobozán.
Jaj, de alpári vagyok!
- Itt semmi se alpesi. - Ez mit jelent?
Azt jelenti, hogy emiatt néhány nagyon befolyásos ember
nagyon morcos lesz.
Én nem félek holmi tejfölhuszároktól!
Így könnyen a tehén hasznosabbik végén találhatja magát.
Ami a popója.
2. HÉT: BIGYÓFEJLESZTÉS
Bob, ő Purvis Pendleton az IBM-től.
Igazán köszönjük, hogy kölcsönadták nekünk ezt az izét.
Mi örülünk, hogy túladtunk rajta.
„Helló, Stan!”
„Anyatej vagy tápszer?”
Egyik sem.
Erre ne válaszoljon!
Nem, UNIVAC! Nem!
Ezt már megbeszéltük.
„Tengeri majom. Mókás házi kedvenc, amit tenyészthetsz”?
- Ne már! - Itt vannak. Egyszerű.
Beleönti, megkavarja a vizet...
Tessék! Élet!
- Zseniál, nem? - Ez csak szárított rákpete?
Így van. Hitvány. A lurkók mégis ráköltik a zsebpénzt.
- Gyerekeket ver át. Bájos. - Ne értsen félre, imádom őket!
Habár a természet zord tréfája miatt sajátom nem lehet.
Maga meg mit bámul? Nem látja, hogy épp kiöntöm a szívem?
Ne küldjön vissza Olaszországba! Tartozom. Komoly emberek akarnak bántani.
Fincsi ez a tengeri kaja!
- Azt mondta, ezek mind zsenik. - Olyanok, akiket meg tudtunk szerezni.
- Beszélnem kell Jackkel... - A gyümölcsprésről a gatyóban?
Elvonja a figyelmet.
Így mutatják a tévében is? Csak derékon felül, mint Elvist?
Remélem.
LÖTYIZACSIZIK
Jól mondja.
- Na és milyen a hotel? - Ó, kellemes.
- A Holiday Innben vagyok. - A Holiday Inn tuti választás.
- Jégautomaták minden szinten. - Tisztaság, papír az ülőkén...
Nagyon elit hely.
Oké, szóval sima felületet szeretne.
Az érdekes lesz. Nem vagyok baba. De lehetek, ha szeretné.
Oldja meg, nem érdekel.
- Meglesz, főnök. - Oké.
A KELLOGG'S BEMUTATJA ÍZPRÓBÁSAIT
Nekik dolgozik LaLanne?
Jokerekkel tömik meg a paklit.
Nemrég kifektettem őket.
Hanyatt borultak, mint a teknősök.
- Mikor jutunk a polcokra? - Még tart a laborfázis.
- Még nem tudjuk, mi okozza a fenékragyát. - Maga az én fenékragyám, Ludwin.
- És még kellene egy név. - Eddig mik a legjobbak?
Háromra szűkítettük.
Dextróz Dudi, Csodazselé és Friss Fini.
Ez mind nagyon ütős. De egyértelmű, melyik lesz.
Igen!
- Dextróz Dudi. - Friss Fini.
Ludwin, juttassa ki innen azt a nyüves friss, fittyedt, fini falatot
vagy mifenét, és nyomja le a kölykök torkán!
De asszonyom, még a polchelyet sem alkudtuk ki!
Hagyja csak rám!
Tetszik a Fini Falat.
Vicces. Jól cseng. Legyen az!
De ez is vicces!
Nem kajaszakértők kellettek volna inkább?
De, talán.
Harsonák, fanfárok, riadó, hamarost kezdetét veszi a próba!
E hely jómagamnak és színésztársaimnak van kijelölve.
Mégis mire?
Philip, egy röplapot!
„A Kellogg's bemutatja: Thurl Ravenscroft mint Lear király.
Teljes egészében újragondolva Ravenscroft által,
a főszerepben: Thurl Ravenscroft.”
Aztán alul még egyszer Thurl Ravenscroft.
Ez Shakespeare a hatvanas évekre szabva.
Istenem! Most relevánsabb, mint valaha.
Nem is lehetne irrelevánsabb.
Thurl, maguk most nem lehetnek itt.
Azt hiszem, a szerződésem világos.
Eljátszom a röhejes kis doboztigrisét,
cserébe csepegtetek némi kultúrát az alantas, földtúró jenki söpredékbe.
Ezt rám érti?
- Úgy van. - Stan, köszönjük.
Thurl, maga itt a legfontosabb sztár.
De most a színvonalas kultúra másodlagos.
Értem. Hogy áll a műhely, Bob?
Ja, a fejhőmérséklet!
Remek hír: talán beépíthetnek egy hűtőpumpát a pofába.
Vagy úgy?
Nem.
- Jó a Burger King korona. - Jó a frizkó. Olyan, mint egy telefon.
Bírom a ritkás bajszát.
- És én az ön ritkás bajszát. - Én az olcsó protkóját.
Kerülje a patvart!
De ha benne van...
óvakodjon tőlem!
- Mi maga, valami dilinyós? - Én most balra el!
Elnézést! Mr. Kellogg hívatja! Összehívták a gabonapehely-családokat.
Mégis ki?
Na, mit gondolsz? Marge Post támadásba lendül.
BARZINIS ÁRUHÁZ
Köszönöm, hogy eljöttek.
A General Mills,
a Ralston,
a Quaker
és a Kellogg's.
Köszönet Ernie Keeblernek a karamellás kekszért.
A nasi ingyen van?
- Inkább figyeljünk! - Jó.
Nem kell cukormáz, Marge, csak mondja!
Hát ezért hívtam össze a gyűlést.
Tisztelet.
Mi a Post vállalatnál végre áttörtük a gyümölcsössüti-gátat!
- Mert ellopták a kutatásunkat. - Akkor is számít.
Lehetne a technológia generikus? Hogy mind belemárthassuk a kanalunkat?
- Mint a Raisin Brannél. - Más a helyzet.
Új megkötéseim vannak.
Mostantól a Post kiemelt polchelyet kap.
Nem a kóser vagy a macskakaja közelében.
Szombat reggeli rajzfilmek: enyém a Foxi Maxi és a Maci Laci.
Ugyan már, Marge!
És semmi gyurmafilm vallásos témákkal.
Mert az dögunalom.
Engem felírhatnak azokhoz.
Honnan tudjuk, hogy gyártható-e nagy tételben?
Meglátják, ha jövő héten a polcokra kerül.
És elkapkodják.
Mindig van meglepetés a dobozban, nem, Eddie?
Jövő héten? Nem hónapjaink vannak?
Mi volt ez? Csak nem vonzódik hozzá?
Kizárt, Ludwin. Egy Post és egy Kellogg? Tiltva van.
- Attól még szexibb, nem? - Remélem, meghal egy autótűzben!
Végünk. A cég hagyatéka.
A pázsitom!
Merész húzás csokit tenni egy keksz tetejére,
mivel már így is édes, ez meg rádupláz az egészre, de...
persze cukorból sosem elég.
És ha egyszer csak elfogy? Pakolj össze!
Most jól keresztbe teszünk a Postnak!
Csak hogy tudd, ő nagyon veszélyes. És imádja az élő műsorokat.
A világ összes cukrának 99%-a az övé?
Nagyon fontos ember. Úgy hívják, El Sucre.
Kellogg'sos barátaim! Kérem!
El Sucre, örülök, hogy újra láthatom. Csodálatos ház!
Hát köszönöm! De a fuga itt a teraszon nem jó.
Ezek a csempézők... Én azt kértem, hogy legyen fehér.
De inkább törtfehér lett. Újra kell rakni az egészet.
Annyi mintát mutatnak! Az ember beleőrül.
Azt mondja, őrült vagyok?
Nem.
El Sucre! Szeretnénk jelentősen megnövelni a havi cukorkészletünket.
Igen, rászoktak a kis fehér poromra, igaz?
De az üzlet várhat.
Az élet nehéz, néha szórakozni is kell! Jöhet egy kis műsor, na?
Üdvözöljék Eddie Minket és Dannyt a nevadai Cal Neva Lodge-ból!
Nagyon köszönöm!
Hé, Danny!
Mit szólsz, milyen klassz ház?
Ja, csak a fugázás ne lenne ilyen tré!
- Hú, bele a közepébe! - Most mi a gond?
Csupa maszat. És olyan...
Nehéz kenyér ez a nevettetés.
De olyan fontos!
Na szóval, uraim! Jöhet az üzlet.
- El Sucre, a cukorért jöttünk. - Mindenki azért jön.
- Mennyiről lenne szó? - Az összes kell.
Szóval végre ki akarják végezni a Postot.
Hát az nem lesz olcsó.
Nagy durranásra készülünk, a pénz nem lesz probléma.
Tudom én azt.
Mert az üzletben van egy mondásunk: „Fizess, vagy kampec.”
- Kösz az infót. - Aha.
- Rendben van. Akkor megbeszéltük. - Igen.
- Jól van, köszönjük a vendéglátást... - Ugyan! Kösz, hogy eljöttek.
Sok sikert mindenhez, amit csinál, amiről nem volt alkalmunk beszélgetni!
Majd legközelebb!
Haldoklom, Eddie.
Jól csináltad, kölyök!
- Nagyon jól! - Hihetetlen, ez még mindig játszik.
Mert vérprofi.
Megvették mindet?
Az összeset.
Na jó. Az rengeteg cukor. És rengeteg pénz.
És El Sucréval nem jó ujjat húzni.
- Be fog válni. - Már be is vált.
Hadd nézzem!
Nem füstölnek a kémények. Nem gyártanak semmit.
Ó, az jó hír!
Ez nagyon jó hír!
- Jól van, asszonyom? - Persze. Talált nekünk cukrot?
Talán valami jobbat is.
Egy mesterséges édesítőt. Úgy hívják: Karcin-O-Cuki.
Ezerszer édesebb, mint a cukor.
Csak egészségkárosító, de elég durván.
Szemrángás, köszvény, nyelvvesztés, rémálmok, izzadás
és régi jó barátunk, a fenékragya.
Elég!
Na jó. Mondok mást.
Mit szólna egy teljes irányváltáshoz?
Kiiktatunk minden cukrot, és mi leszünk az első egészséges reggelimárka.
A negatívumból pozitívum lesz.
A gyerekekért.
Képzelje el a nemzet új generációját:
fitt, egészséges, kiegyensúlyozott.
Nos? Mit szól hozzá?
FRANKÓ FARM TEJTERMÉKEK
- Segíthetek valamiben? - Nem, én csak a verdát csodáltam.
Szép járgány.
Az bizony!
A kalcium a tejben, attól erősek a csontok.
Tej nélkül eltörhetnek.
Csak így: reccs!
- Szép napot, Mr. Cabana! - Aha! Magának is!
Fogytán az időnk. Hogy állnak az ízpróbások?
Sajnos sehogy.
Talán azért sehogy, mert már nagyon közel állnak.
Meg se hallja, amit mond.
- Tessék? - Azt mondtam...
Oké, Steve, halljuk!
Sajnos semmi étellel kapcsolatosat nem tudtam kitalálni.
De összeraktam ezt a vadiúj Sting-Ray bicajt,
ami kisebb, így egy gyerek könnyebben bánik vele.
Tessék?
Sosem az számít, mit készítesz. Hanem hogy hogy hívod.
Ezért lesz az új termék neve: Kellogg's Pofa.
Ez egy parfétorta az én fejemmel?
Igen.
- Remekművet alkotott. - Az orra tökéletes.
A küldetésen túlmenően rájöttem,
hogy gatyaügyben tévelygek, de egy jó barát helyre tett.
Ezért találtam fel a Kellogg's Szaunaruhát!
Fóliázott, felfújható fogyinaci, ami bezárja a hőt és a nedvességet,
és azt üzeni: „A szemembe nézzen, ne a lábam közé!”
Megihletett barátunk raviolija.
Összenyomtuk a tészta négyzet alakú szélét, hogy a dzsemet benn tartsuk.
- Ez egész jó. - A neve: Kellogg's Gyümölcsmaki!
Íme!
Mit művelt? Miért mozog?
Sea-Monkey raviolit csináltam!
- Sórákokat pakolt bele. - Azt mondtam, epret! Ostoba!
SpaghettiOs!
Beírtam minden adatot, hogy a gép analizálhassa.
„A Post győz.”
Nem kell egymillió dolláros kütyü ahhoz, hogy tudjam.
Ez pocsék.
Az egész pocsék.
- Mi lesz? - Mi lesz? Nekem te voltál a „mi lesz”.
Neked meg ők voltak a „mi lesz”. Hát mondd, mi lesz?
Akkor végeztünk?
Most költöztettem ide a családomat,
a feleségem könyvklubba jár, már választott könyvet!
Én meg a Holdra készültem, Schwinn!
Én Argentínába készültem.
A KELLOGG'S TULAJDONA
Helló, Mr. Cabana!
Butchie, Cathy, hát ti meg? Miért nem a Post kukájában vagytok?
Prérifarkaspisivel tartanak minket távol.
Milyen kár! Hát a miénkben nem fogtok találni semmi jót.
- Tényleg? Ezt nézze! - Ez meg mi?
Állott rizspehely és olvadt pillecukor.
Igazi csemege!
Nézze, Bob, ezt korábban átbeszéltük.
Ha szemétről van szó, lejjebb kell adnia a szokványos elvárásokból.
Rakja össze, amije van!
Nagyon filozofikussá váltatok a kukákban.
Rakjam össze, amim van!
Hát nem finomkodnak.
- Te ettél már szemetet, Stan? - Hogyne.
Lejjebb adsz a szokványos elvárásokból, és összeteszed, amid van.
Hadd mutassak valamit!
Boy-Ar-Dee séf és a sórákos fickó
okosan összehegesztette a széleket, hogy benn tartsák a dzsemet.
Tom Carvel szerint fontosabb a név.
Oké.
Aztán Jack LaLanne szigetelte a gatyáját, hogy a gyümölcs friss maradjon.
Igen. A UNIVAC.
A kártyája téglalap alakú és lyukacsos.
Steve Schwinn pedig, az édes kis Steve
olyat alkot, amivel a gyerekek is elbírnak.
Egy sütővel talán nem bírnak el.
Mi az, amivel igen?
- A pirító! - A pirító!
Lehetne kettesével fóliacsomagban.
Téglalap alakú,
összenyomott szélű, bent gyümölcs.
És kell egy jó név.
És a nyeremény...
Barátom, Stan! Azt hiszem, atomot hasítottunk a reggeli terén.
Carvel egész jól tvisztel.
- Így csavarodik a fagyija. - Túl buja! Túl állatias.
- A lányok imádják a tvisztelő palikat. - Miért?
A váll mozgása ellentétes a csípőforgással.
Ez anyagi biztonságot sugall.
Tudja, Boiardi, a sórákkreációnk fejlődik.
Akváriumba tettem, és úszott.
Boldog vagyok.
Ez csoda! Igazi kisfiú!
Bármi az, konzervben a helye!
Szóval milyen közel állunk egy ehető mintához?
Annyi biztos, hogy holnap reggelre már nem lesz meg.
Kérek egy gyatyavedelést!
- Gyatyavedelés! - Gyatyavedelés!
Cukor. Cukor kéne, Ludwin! Mit mondtak a hawaiiak?
Mind kell nekik az ananászkarikáikhoz.
- Sugar Ray Robinson? - Az becenév.
- Tényleg? - El kéne jutnunk Kubába!
Kuba? Tudok valakit, aki segíthet.
De az egy rosszindulatú, elmeháborodott kopasz alak!
- Fester bácsi? - Nem. De az jó sorozat.
Csomagoljon, Ludwin!
Irány Moszkva!
MOSZKVA
Hálás köszönet, hogy kisegít a kis cukorproblémánkkal, Nyikita.
Ő nagyon tudni akar, hogy tartják be alku.
Maga egy vidám, amerikai stílusú gabonapelyhet kért
a szovjet-oroszországi gyerekeknek. Értjük.
De nincs lehallgatás és kémkedés.
Nos, nem titok, hogy az orosz gyerekek imádják a céklát.
Ezért imádni fogják
a Borscskarikát!
Oké. Következő:
a Krémlin!
Krémesen élvezetes!
És végezetül itt van mindenki kedvenc alkoholos gabonanasija,
a Vodkula Gróf!
„Kiszívom a pelyhedet!”
Pofa be! Megkóstolna egyet?
Előbb maga.
Emberek akar mérgezni Hruscsov úr.
Egyen, Ludwin!
De a vámhivatal óta nem láttuk.
Egye meg!
Alku áll.
Csodálatos! Mikor várhatjuk az első cukorszállítmányt?
Azt mond: „Függ attól, ma szexel vele, vagy sem.”
Hűha!
Asszonyom...
- Nagyon kell az a cukor. - Átvállalja?
Nem, de mérgezett pelyhet ettem, és jól vagyok.
FRANKÓ FARM TEJTERMÉKEK
Gyors kérdés! Mit gondol, iható még ez a tej?
- Honnan tudjam? - Szagolja meg!
Hát nem friss.
Miért? Mikor jár le?
Július harmadikán.
Jó reggelt!
Üdv a Frankó Farmon, Mr. Cabana,
ahol az élet kezdődik!
A tej, amit megszagolt, öt héttel ezelőtt járt le.
Még egy perc, és csak az ibolyát szagolhatná alulról.
Maga tejesember?
Harry Frankó vagyok.
És mondhatni, én vagyok a tejesember!
Tudja, melyik ízt érezzük először születésünk után?
Almaszósz?
Tej, Mr. Cabana.
Tényleg!
És a tejbizniszben nem csak az amerikai álom része vagyunk.
Mi vagyunk a fehér a piros-fehér-kékben.
A tejszín vagyunk, ami olyan híresen mindig a csúcsra tör.
És ön, Mr. Cabana,
ön lett az idegesítő fehér karima, ami alul olyan ronda nyomot hagy.
Mert hiába utazik reggeliben évek óta, mintha elfelejtene valamit.
Nélkülünk nincs gabonapehely-biznisz.
Talán megérti, milyen elképesztően mucho stresszt okoz,
amiért maga most itt belepiszkít a gyönyörű fehér aranyfolyamunkba.
Mióta ismerjük egymást, Bob?
Amióta foglyul ejtett.
Mit tegyünk?
Csak hogy el ne felejtsen engem meg az embereimet...
Vigyétek át a soron!
Uram, ő családos ember!
Azt mondtam, a soron!
Soron? Milyen soron? Mint a moziban vagy egy koncerten?
Koncert az biztos lesz.
Bob?
Még egy percet!
Drágám, már vagy egy órája bent vagy!
Biztos tiszta vagy már!
De az elmém!
Hogy mossam ki ezt az elmémből?
Hogy van ma az én kicsikém?
Apuci hozott reggelit, nyam-nyam!
Eltűnt. Mit művelt vele, maga tésztapusztító fokhagymafej?
Hoztam hagyományos ünnepi kuglófot.
A falban van!
Kicsikém!
Hoztam fincsi halacskát!
Fincsi halacska!
Gyere, nézd csak!
- Nem tudtam, kit hívjak. - Helyesen tette.
- Halihó! - Mit tettek magával?
Végigűztek a „soron”.
- Azok a laktózpatkányok! - Nem maga az egyetlen áldozatuk.
El Sucre későn kapta meg a pénzét, és valahogy cukorbeteggé tett.
Elnézést, mi van?
Igen. Most jövök az orvostól.
A DIABETES ÉS ÖN
Tudtuk, hogy ez nem lesz könnyű!
Egyszer, a NASA-nál odalett Gus Grissom és a legjobb űrmajmunk egyazon balesetben.
És a fogazatuk olyan rohadtul egyforma volt,
hogy hetekbe telt volna szétbogozni.
Azt mondja, hogy majomrészek keveredtek
Gus Grissom parancsnok földi maradványai közé?
- Ez szigorúan titkos. - De most mondta el.
- Nem igaz! - Dehogynem. Ott állt...
- És elmondta. Én... - Elég!
Figyelem! Én most kiszállok a projektből.
- Hogy mi? - Ez túl sok! Túlzásba vittük!
Úgyse érdekel senkit egy melegíthető szögletes reggeli izé.
- Szívem? - Mi a fene ez?
- Valami leszáll a gyepünkön! - Tönkreteszik a füvet!
- Maguk a Kellogg's? - Igen.
A Fehér Házba kell jönniük, az elnök hívatja önöket, gyerünk!
Menjünk!
Átöltözhetek?
Nincs rá idő!
Az ég szerelmére!
Voltak politikai ambícióim, de anyám szerint nem vagyok kedvelhető.
- Az anyja remek nőnek tűnik. - A legkiválóbb.
Mi a bánatot viselsz?
Csak ezt tudták adni. Tafté volt.
William Howard Taft, az első 140 kilós elnök.
- Volt egy megcsócsált csoki a zsebében. - Akkor lassan rágd, történelmi ereklye.
- Klassz, hogy eljöttek, Kellogg's fiúk! - Én... mindegy is.
Nem akarnak egy gabonapelyhet úgy nevezni, hogy Jackie O?
Csak egy ötlet, de az asszony odalenne.
Köszönjük, uram, mindenképp megfontoljuk.
Azóta fasírtban vagyunk, hogy tudják ki énekelt a szülinapomon.
Na mindegy, szóval úgy informáltak, hogy azok a pancserek a Postnál
a tetű ruszkikkal operálnak.
De hát miért tennének ilyet?
Nyilván azért, mert maguk barmok elvágták őket a cukortól!
Hruscsov a kommunista Kubán keresztül segíti ki őket. Az egész sziget nádcukor!
A gondolat, hogy az amerikai gyerekek ébredés után
komcsi reggelit egyenek, igazán felbőszít.
Pedig felbőszített a már említett flitteres ruhás szőkeség is.
Győzniük kell. Van bármi előrelépés?
- Előrelépés? Stan, mutasd meg! - Oké.
Nem méretarányos, de...
Bámulatos. Hány évesek maguk, öt?
A kis John-John is jobbat rajzol, pedig szerintem nem százas.
Nos, elnök úr, ha őszinte akarok lenni, jól jönne némi segítség.
Tisztázzuk a dolgot!
- Most azt kérdezik, mit tehetnék önökért? - Nos...
Úgy vélem, világos voltam a beiktatási beszédemben.
- Igen. - Csodás beszéd.
„Ne kérdezd!” Hogy lehetne világosabb? Kettő szó! Vagyis ne kérdezd!
Jól van, nem kérdezek, de mesélhetek valamit?
Egyszer volt, hol nem volt, volt egyszer egy helyes gabonapehely-vállalat,
amelynek gondja akadt a tejkartellel.
Oké, világos.
Megkérem Bobby öcsémet, hogy álljon rá a tehéntutujgatókra,
de nem a kedvükért.
Nem hagyjuk cserben, elnök úr! Megtesszük önért, ahogy mondta!
- Ajvé! - Uram, itt a következő látogatója.
- Ki az? - A Doublemint ikrek.
- Jelmezben? - Pfuj!
Igen, elnök úr, jelmezben jöttek.
Jól van, uraim, ha megbocsátanak, ideje élnem elnöki előjogommal.
- Ezt elvihetem? - „Ne kérdezd!”
Értem.
Akkor Jackie még kalapot vásárol?
SÖR
A BÁR NYITVA ÁLL
Műveltem volna őket.
Elhoztam nekik a Leart...
- De kitessékeltek, mint a léha szellőt. - Engem nem zavar.
A problémákból élek. Imádom, ha mások szenvednek.
Kár!
Jegyem volt a premierre.
- Tessék? - Tizenkét dühös ember. Remek monodráma.
Igen? Úgy érzem, a hatostól a kilences férfiig
nem tudtam megragadni a dühöt.
Így is mélyreható volt.
Megengedi?
- Mike Diamond, Frankó Farm. - Thurl Ethan Ravenscroft.
És amúgy a jegyek sajnos nem visszaválthatóak.
Barbár Kellogg's csürhe. Az egész termékcsalád mit sem érne
a tehetséges kabalaállataik nélkül.
Bárkik is legyenek!
Az összes nagyon jó, de Tony a Tigris tutira a cég sikerének záloga.
Szánalmas cukrosbácsik.
Szánalmas? Gondolom,
a zsinórban 14 negyedévi rekordnyereség is szánalmas.
A jelmezes bohócok arra úgysem tehetik rá a négyujjas kesztyűjüket.
Ez igazán tragikus lenne. Főleg ha tudnák, milyen hatalmuk van.
Nem az én dolgom, de azok a kabalák megmutathatnák a vén bolond Kelloggnak,
hogy ki fej meg kit.
Komolyan?
Tényleg? Megtehetnénk? Vagyis ők.
Ahogy a tejesek mondják: „Egy csészényi íróból, ha jól megköpülik,
méretes sajt válhat.”
Ez egy fingós vicc?
Nem hiszem.
Mindegy is.
Ne feledje:
maga remek!
A CBS HÍRADÓJA
Fellángolt a reggeliháború, amint a pehelynagyhatalom Kellogg's
hírül adta, hogy szintén kifejleszt valami pirítható izé-mizét.
Hamarosan: nő a feszültség az USA és a Szovjetunió között Kubánál.
Bobby Kennedy befenyíti a tejkartellt.
És a Doublemint ikrek mindketten ikreket várnak.
Ezek a CBS-híradó további hírei.
És ennyi!
Igazi áttörés ez, Corky. Röntgenszemüveg.
Mindent átlátok vele.
Kivéve a saját gondjaimat.
Feszültség van otthon.
Sok feszültség.
Ma sokáig maradok bent, Corky.
HATODIK HÉT: BIGYÓTESZT
- Ez tetszik, asztigmatizmusom van. - Az mi?
Hát az, hogy a szemek fókuszpontjai nem ugyanoda esnek.
- Én azt... - Sokaknak van, de nem tudják.
- Tényleg? - Igen, nézzen a távcsőbe!
- Tisztább? - Nem, de közelebb van.
Fiúk!
Gyümölcsös péksüti rendszere indul!
Nem túlzás ez? Bunkerek és űrruhák?
Szabványos NASA-protokoll.
Plusz titánfólia-csomagolás a biztonság kedvéért.
Schwinn, mehet két termék a pirítóba!
Kettő a pirítóba.
GYÚLÉKONY – OXIGÉN
Készülék beindítása.
Bigyó bent.
Fűtőszál állapota?
- Narancs. - Most mi történik?
- Most pirít, uram. - Gyerünk!
Manuális vezérlésre váltok. Kissé igazítok rajta.
- Mi ez? - Veszélyes.
Mit művel már?
Átbabrálja a beállításokat!
Az ötösnél jár.
Hatos. Hetes.
- Nem tetszik ez. - Nyolcas! Jó ég, nyolc és fél!
Schwinn! Enyhén pirultra!
Óvatosan járjon el! A töltelék forró lehet!
Első kereket az égbe!
Ez príma finomság!
- Hát sikerült! - Ez az!
GYÚLÉKONY
Ne!
Kérlek, ne!
- Minden eltűnt! - Várj! Nézd csak, ott! Mi az?
Az egy ember?
De még mennyire! Ez Steve Schwinn. Steve!
Nem. Csak én vagyok. Chuck. Steve felrobbant.
Ne nézzék meg, elég undorító.
Mi történik? Hol van Steve?
Steve hamuvá porladt, de volt egy vicces kavarodás Chuckkal.
Rozsból lettünk, zabbá leszünk.
Olykor várhatunk megnyugvást az életben.
Steve Schwinn azonban sohasem nyugodott.
Steve oly rrremek volt!
- Ezt imádná. - Ja.
Úgy élte életét, ahogy kerékpárjait készítette.
Csekély tekintettel a biztonságra.
Midőn az ember megadja önmagáról a legvégső tálalási javaslatot,
csakis akkor válik érdemessé arra, hogy liszteletbeli dísztemetést kapjon.
- Liszteletbeli, Mrs. Schwinn. - Megtiszteltetés.
- A legnagyobb. - Mi a franc ez itt?
- Ezt maguk szervezték? - Nem tudom.
GABONAPEHELY – HALÁLI MEGLEPIK
Az utolsó tál, mi?
Miért?
Ő meg ki?
JUTALOM A DOBOZBAN – KELLOGG'S
- Snap! - Crackle!
- Pop! - Snap!
- Crackle! - Pop!
Ez meg mi?
A jutalom a dobozból, Mrs. Schwinn.
Valószínűleg egy olyan tetkómatrica.
Nem végleges, magától lekopik. Snap!
- Crackle! - Pop!
A férje hősként halt meg.
Ez nem egy gabonapelyhes cég? Akkor miért robbant fel a férjem?
Na jó, én mentem.
- Feldúlt. - De majd kiheveri.
Vagy soha nem teszi túl magát a veszteségen.
Odanézzenek!
A tejesek, a szovjetek és a Sucre fiúk.
- Szorul a hurok. - Á, szoros dolgok!
Ez a csokis Taft-öltöny?
- Bevetettem. Na? - Mint aki vétóra hajt.
- Halljam! - Vétó!
Jogos.
Kabalák, gyűlés!
Túl régóta sínylődünk a Kellogg's kizsákmányoló elnyomása alatt.
Úgy tudom, az új űrsütijüknek még kabalája sincs!
- Leépítenek minket. - Igazat szólsz, jó Crackle.
Részesedést sem kapunk. Kérdezem hát:
az arcunk nélkül,
a bűverőnk nélkül mi marad nekik?
Egy zsák olcsó takarmány, amit mi keltünk életre.
Kiáltsuk hát: pusztítás! Megoldván a harc ebeit.
Szerzünk kutyákat?
Nem, együgyű Snap barátom.
Itt az idő, hogy végre beinduljon a sztrájk!
De akinek van kutyája, az hozhatja?
- Tudja, hogy van hátsó ülés? - Ott uncsi. Itt van az akció.
Hé, ott meg mi folyik?
Álljon meg!
Feltartóztattak egy orosz hadihajót
az Egyesült Államok partjainál.
Illegális kubai cukor lehet, ami destabilizálja az egészséges reggelit.
- A felesége amúgy bombázó. - Az.
A Jackie O projekt már pörög.
- Mit jelent ez? A vezetékneve Kennedy. - Semmit, csak a pehely O alakú.
Cheerio, Oreo, Jackie O...
Éppen atomháborúról beszél, idióták!
Ezeken a kémfotókon nyilván óriási atomrakéták láthatók.
Ezek miatt nem aggódunk.
De ha ezek a hajók nem fordulnak vissza azonnal,
én lehet, hogy felrobbanok.
Nem feltétlenül úgy, mint egy atomrakéta,
inkább csak úgy dühömben. Kétféle robbanás létezik.
Van az érzelmi robbanás,
aztán van az a fajta, amiben mindenki meghal.
- Jól van. Ennyi. - Most hová megy?
Ennek most vége.
Volt már dolgom hajókkal.
Beteges kisgyerek voltam, ezért kaptam egy kis csónakot.
- Hogy fajult idáig a helyzet? - A reggeli izgalmas műfaj.
- Tudja, ezt a várost mi építettük ám. - Örököltük.
Örököltük.
És a civakodásunk elpusztíthatja.
Úgy döntöttem, átengedjük a cukrát.
Szólok Hruscsovnak, kímélje meg Amerikát.
Hallgat majd magára?
Talán, ha cserébe valami értékeset ajánlok neki.
- William H. Taft csokis öltönye beválna? - Gőzöm sincs, mi az, de bedobhatom.
Magát dobálja erre!
Mit gondol?
Vadállatias.
Vulgáris!
Tetszik.
- Tán azért építettük ezt a két gabona... - Örököltük.
...örököltük ezt a két
gabonapehely-céget, hogy felkeltsük egymás figyelmét.
Talán így van.
Na és mitől fél?
Én nem félek.
- Az meg mi? - Micsoda?
Az csak egy új életforma, amit véletlenül teremtettünk.
Vadászunk rá, nehogy szaporodjon.
Maguk teremtették? És hová tűnt?
Mindegy. Hol tartottunk?
Kicsit fura hangulatom lett.
De...
Hó! Hó! Hé! Hé ! Edsel Kellogg, hol a zsé ?
- Mit akarunk? - Megbecsülést!
- Mikor akarjuk? - Most!
Mit akarunk?
Ráfér ezekre a szőrcsomókra egy fazonírozás.
Nincs műhely, nem is volt Ha rajtunk múlik, bezár a bolt
Ez most nem számít. Az nyer, aki előbb éri el a polcokat.
Már csak egy név kell.
Nyugi, idehívtam a Madison Avenue legtutibb reklámgurujait.
Mit akarunk?
Kellogg's.
Ha halljuk, ez több mint egy név.
Az otthon meleg ölelése. A családé.
És hol kezdődik a család? Bizony két dobogó szívnél.
Mint két péksütemény
egyedül a sötétben, egyetlen fóliacsomagban.
A férj megjön a munkából.
A neje szatén neglizsében üdvözli az ajtóban,
a hálóba invitálja, a körmén csillog a vörös körömlakk.
Bekapcsolja a közelében álló kenyérpirítót,
ami szintén sóvárog erre az immár meleg süteményre.
Uraim, íme:
a Jelle Jolie Martine Margeaux-tól.
Ugye tudják, hogy a pelyheink gyerekeknek valók?
Ha beérik ennyivel.
Hat órája vagyok itt. Tudják, mit látok?
Kopasz fákat és bús, magányos nőket.
Persze önöké a döntés.
Uncsi, mint a Raisin Bran...
vagy provokatív, sőt forradalmi.
Ki nézi a kopasz fákat?
Fogja be, Herman!
A zseni épp alkot.
Kapható továbbá egy csipetnyi huncut chocolat-val.
Jelle Jolie Noir.
És érkezik a Jelle Jolie Sensual.
Csomagolás nélkül. A merészeknek.
A férfi gyönyöre a nőé is.
- Ez egyébként nem igaz. - Hogyhogy?
Na, ünnepelhetünk? Megkóstolhatjuk a maguk híres középnyugati marháját?
Vagy lasszózzunk pár trampli Jelle Jolie-t ezen a poros nyomortanyán?
Átgondolhatjuk?
Ráállnék, de látom, a gondolkodás nem erősségük.
Tudják, mit? Nyugdíjas leszek egy hegyen Stinson Beach felett,
mikor maguk még a középszerűség istenének hódolnak.
- Roger? - Jó, hogy járattam a motort.
Miért ilyen gonoszak? Ez csak reklám!
- Nem tudom. - Nem értem.
Mit mondott?
Sosem fogja átúszni a La Manche csatornát, hogy pezsgőben fürödjön.
Nem fogom.
Szóval hol is van ez a Swinson-tó?
Megismételné?
Szerintem hallotta.
- Dolgozzon nekem! - Kizárt, Mr. Puccos Cipő!
Hívásra nem pattanok fel.
Azért majd hívom.
- A sarki fülkéből. - Majd adok aprót.
Jól sikerült.
Most ki segít majd eladni ezt az izét?
Talán ismerek néhány srácot.
És ők helyiek.
Először is megköszönnénk a ránk szánt időt.
Ti vagytok a szakértők! De kezdjük is el!
„Gyümölcsficsúr.” Mi van?
Nem.
- „Pirítóból Pociba.” - Nem menő.
„Ízletes Szögletes.”
- Nem vevők. - Hé, nyerő név kell, emberek!
Ha az bejön, megesszük.
Nem tudjátok, a Posténak mi a neve?
Azt hiszem, kettő között vacillálnak. Dextróz Dudi és Friss Fini.
- Hú! - Mindkettő ütős.
Csak egy perc!
Szervusz, hogy ityeg?
Mi lenne, ha most elmondanád, milyen íze volt?
A dzsem szilárd volt?
Vagy folyós?
Netán csomós?
Gyerünk már!
Ezt megtartom.
Én értek a gyerekekhez.
Mondd a nyüves pektintartalmat, vagy kibelezem a családodat!
- Nyugalom! - A barátokat, a nagyit!
Miért ordibál, mint az apukám?
Nem, én nem is ordibáltam.
Nem én voltam. Ő kiabált!
Megmondjam az igazat?
Ettem egy falatot!
És eldobtam tőle az agyamat!
A legjobb süti volt, amit valaha ettem, pedig mindet kóstoltam!
Hát a miénket nem.
Adj egyet neki!
Kóstold meg!
Ez valami vicc?
Miért?
Ugyanolyan, mint az övék. Ugyanaz a cucc.
Mindenki ugyanazt gyártja.
Coke és Pepsi, Ford és Chevy. A lényeg a név.
A név!
A popógép elkapta Butchie-t!
Az Ülepdögöny Deluxe!
Mondja, Mr. Cabana, hány életnek kell még kihunynia?
- Ne nyúlj hozzám! - Butchie, egyben vagy?
Kutya baja! Na, hogy nevezzük el az izét?
Már ott van a neve a táblán.
Minden szó első betűje.
„Tányérra Rakod, Amikor Tetszik. Puha, Omlós Péksüti.”
„Trat Pop.”
Trat Pop, nem is rossz.
Na ez ám a menő!
- Titkos kódnév, mint az UFO vagy a NASA! - Vagy tanga. Takar, de nem garantáltan.
- Az nem is azt jelenti! - Van okom hinni az ellenkezőjét.
Nekem is!
Mi az?
Trat Pop.
Lássuk, hogy fogadják!
Kellogg's Trat Pop
Fincsi reggel De délben is jó
Vacsira, de éjjeli Nasinak se utolsó
Kellogg's Trat Pop
A pirítóból ugrik elő Ha akarod, rögtön ehető
Ha a tányérra teszed A pocakod hálás lesz neked
Nyami-nyami Kellogg's Trat Pop
Na?
Na mit szól, Edsel K.?
Színarany!
Már csak a rutinbizonyítvány kell
az Élelmiszer-felügyelettől, Mr. Mike Punztól.
Hát az nem lesz túl nehéz!
Kellemes!
De mi lesz a kabalákkal?
Már intézkedtem.
A KELLOGG'S KIRÚGJA A KABALÁIT
Nos, Mr. Kellogg!
Majd rájön, hogy ennek a tigrisnek
karmai is vannak.
PUNTZ MA MINŐSÍTI AZ ÚJ TERMÉKET
Engedjenek!
Nekünk több kell, Kellogg!
Adj több pénzt!
Gabonapehely-kabalák
és kabalahazafik szerte az országból!
Ide mind! Ide mind, ki él és mozog!
Erősítsék meg a területet, nekem maximális erő kell.
Küldjék mindkét biztonsági őrt!
- Hol van már Puntz? - Nem tudom.
- Ó, na végre! - Szép jó reggelt!
- Helló, Mike! - Üdv!
Bocs, hátul hoztak be, mint egy szerelőt.
- Oké. - Kezdjük!
Akkor én... ide?
- Ide! - Ide!
- Ige, igen!
Pillanat. Csak hadd toljam be!
Így ni.
- Igen! - Ez az!
Láttam már dühös hordákat ezelőtt.
Hol is voltam?
Tudjátok, hogy hívnak bennünket ott fenn?
Nem! Hogy?
Filchobók.
És szőnyegszörnyek.
Ezt a tollat egy kollégámtól kaptam,
igazából véletlenül adta.
- Mindegy. - Hát...
A kis Debbie nasit és gombaölőt oszt a jelmezkiütésekre.
Mert eljött a harc ideje!
- Igen! - Igen!
Mutassuk meg nekik, mi történik, ha a forrófejűség győzedelmeskedik!
Igen!
Mr. Kellogg, ezt nézze!
A Kellogg's egy magas rangú vezetője közölte,
hogy véletlenül létrehoztak egy mutáns tésztalényt.
Nem ennék meg semmit, amit ők gyártanak.
És ön a Post elnöke, a fő riválisuké?
Riválisok voltunk. De most, hogy új termékünket,
a Post Tanyasi Kockát minősítették,
az első helyre lépünk.
Most minősítenek egy terméket, ami a helyetekbe lép.
- Pfuj! - Neee!
Nem!
Jobb hát, ha vadakként harcoltok!
Különben a reggelizés napja leáldozott!
Szárnyaljon hát a szőr!
- Igen! - Úgy van!
Vissza!
Menj! Menj, kis manó!
A liliomok földjén született
Túl a messzi tengeren
Eperízű!
- Áfonyás! - Mind egyforma ízű.
- Csak a színük más. - Áttörték a barikádot.
A tigris épp kakál.
- Ne engedj el! - Sosem engedlek el!
Mi összetartozunk!
Ne!
Ne feledjétek e napot!
Mert ez immár a mi cégünk!
Snap, Crackle, Pop! Missziónk a minősítés meghiúsítása.
Cél: Puntz!
- Cél: Puntz! - Cél: Puntz!
Szeretlek titeket! Különlegesek vagytok!
Mikor lehet ezt enni?
Ez egy fő fogás?
Vagy rágcsálnivaló?
Ha nem minősíti, akkor egyik se! Ide a bélyegzőt!
- Ne tegye, Bob! - Nincs képesítve!
Mégis mire? Erre?
Elkéstünk.
Hát ez tényleg nem olyan bonyolult dolog.
Hát legyőzettünk, feleim.
Diadalmaskodott a kegyetlen sors.
Ez nem a sors.
Maga állt meg a diszkontban fognyakláncot meg vikingszarvat venni.
Vigyázz a szádra, Crackle,
vagy szarvam erejével átdöföm szemed!
Méltón visszavonulunk.
Nyitva vagy csukva?
Csukva.
Várjatok!
Tudják, igazán nagyszerű ez a termék.
Köszönjük.
„Nem gondolod, hogy már eleget ittál, Walter?”
Nem, ha még pampogsz.
Ebbe most nagyon beletrafáltak, Corky! Az a neve, hogy gyurmalin.
Nyúlik, pattan,
és egy még nem teljesen ismert mechanizmus révén
másolatot készít egy nyomtatványról, ha rápréselik.
Új hír: zavargás a Kellogg'snál.
Hú, adja ide! Amikor még friss a tinta, akkor a legjobb.
Én hozom az istenverte pénzt,
hát annyit iszom, a francba is már, amennyit csak akarok!
Mai rendkívüli híreink Battle Creekből.
Népszerű gabonapehely-kabalák erőszakos tömege
támadja saját vállalatát egy új termék miatt.
A termék neve...
Elkeverhettem a jegyzeteimet.
Mindannyiunkat megrázott ez az ügy.
Hát jó. Azt hiszem, egyszerűbb,
ha felolvasom a gyurmalinomról.
A termék neve
Pop-Tart.
- Mi... - Hogy mondta?
- Azt mondta: Pop-Tart! - Visszafelé olvasta!
Pop-Tart? De hát Trat Pop!
Már nem, 40 millió ember hallotta, hogy Pop-Tart!
Ez a mágusfejű híradós majom elbakizta!
A Pop-Tart nem olyan, mint Andy Warhol pop artja?
- Senki se gondol majd erre. - Nekem ment.
Pop-Tart?
Pop-Tart.
- Igazából csípem. - Igen?
- Aha.
Nem.
- De! - Igen!
Nem mindegy? Nyomjanak új dobozt, és kamionra vele!
Pop-Tart?
El fogják kapkodni.
POST TANYASI KOCKA
Hadd halljam!
Hogyhogy nincsenek eladási adatok?
Hívjon, amint megvannak!
- Mit mondott? - Bekrepált egy kapcsolótábla.
Foglalt az összes vonal. A termékbevezetés napján!
Nyugalom! Lehet, hogy egy újabb botulizmusjárvány.
Remélem, botulizmus! Most dobtam piacra ötmillió dollárnyi Pop-Tartot!
Ajánlom, hogy tudja a számokat. Nyögje ki!
Hogyan?
Tényleg?
Édes istenem!
Na?
Vett bárki a Pop-Tartból?
Az Egyesült Államok minden áruházából elkapkodták 60 másodperc alatt.
Micsoda?
Mint egy sáskajárás!
A gyerekek bármit megtesznek a Pop-Tartsért!
Hat árufeltöltőt megharaptak. Eszement zabaroham!
A név miatt. Egy gyerek sem akar kocka lenni.
Ráadásul tanyasi kocka? Felejtős!
Elértük a Holdat.
A reggeliholdat!
Ez a két izé a két legjobb tábla a tízparancsolat óta!
Egy kis cukormázat rá?
- Rossz ötlet. - Az.
Így hát a Kellogg's újra Battle Creek királya lett.
És a vállalatnál mindenki boldog volt.
Vagyis talán nem mindenki.
Mr. Ravenscroft, igaz, hogy ön a gyermekek példaképe?
Igen, nos...
felség.
Miféle példakép piszkít oda Amerika egyik legnépszerűbb
cégének folyosójára, miközben azt kurjantja, idézem:
„Nesztek, egy kis Kellogg-kula”?
Azt röstellem.
Előtte egy jókora tálnyi Bran Flakest ettem.
Harold von Braunhut és Boy-Ar-Dee séf
sajátjukként nevelgették Ericet, a tésztalényt.
De végül rájöttek,
hogy képtelenek megfékezni egy lázadó tiniraviolit.
Eric! Mondtam már, hogy tedd vissza a medencetakarót!
Kopj le!
- Hallod, hogy beszél velem a fiad? - Amikor visszadumál, akkor az enyém?
Megint emiatt akarsz balhézni?
Tom Carvel és Jack LaLanne rájött, hogy egyaránt képmutatók,
így egymás mellett nyitottak üzletet.
- Én izzasztok - Én meg hizlalok.
A UNIVAC-et besorozták, és Vietnamba vitték,
ahol azok szerint, akik neki szolgáltak, az ötletei egyre elborultabbak lettek.
Borzalom!
Miután Bobby Kennedy elkapta a tejkartell tőgyét,
az összeesküvéselmélet-hívők kiszúrták a Kennedy-vizit filmjében,
hogy valaki egy igen különös helyre szállított tejet.
Egy füves dombra.
Marjorie Post, az egyik első női ügyvezető
a női hatalom ikonjává vált.
Megépítette a feminizmus egyik időtálló emlékművét,
amit úgy nevezett el: Mar-A-Lago.
(EZ AMÚGY IGAZ TÉNY)
Stan vétózta a Kellogg'st, a karrierjét és nagyjából az egész kultúrát.
Stan? Itt nem parkolhat.
- Maga annyira kocka! - Mi a fenét rágcsál?
Én találtam fel, granola a neve.
És magát is csődbe viszi!
Ez nem is rossz.
Szerezzen állást!
Jómagam a gyerekeimet több száz dolláros egyetemre küldhettem.
- Szép pázsit! - Sőt, bőven futotta gyeptéglára is!
És hála a Pop-Tart elképesztő sikerének, én is híres lettem.
Nagyon örülök, Bob. A termékük igazi sláger.
Nos, a Kellogg'snál imádjuk a reggelit, de úgy éreztük, ideje újat mutatni.
De miért ilyen téglalap alakú?
- A pentagramma már foglalt volt, Johnny. - Az az ördögé!
De a gabonapehely világában a dobozban mindig van meglepetés.
Ez Andy Warhol! A pop art megalkotója!
Ennyi volt a 15 perc hírneve, Cabana!
Csakis én lehetek utánzó!
De hála Stan titánfólia-csomagolásának,
nem esett bajom.
Akkor most higgyem el, hogy a csomagolás kivéd egy golyót?
- Hát itt vagyok, vagy nem? - És a kis raviolilény? Az mi a fene volt?
Csak tréfálkoztam egy kicsit. De tudod, szerintem valaki keres téged.
- Anyu! Apu! - Gyere, George! Ideje indulni.
Jól van! Megkapod a röntgenszemüveget.
Köszönöm!
Halihó!
Láttad ezt, anyu?
Na gyere!
Az meg mi volt?
CUKORMÁZ NÉLKÜL
Steve Schwinn, ott vagy?
A francba!
A mi profilunk a sihuhu-mozdony meg a Maci Laci.
Ja, kitalálok valamit a Maci Lacival.
Annyira... ***!
Enyém a Foxi Maxi és a Maci Laci.
Ugyan már, Marge!
Ez az egyetlen dolgunk.
Bunyózna, Carvel?
Karajeana.
- Karajeana. - Nem. Karajeana.
Volt egy lánya, Karajeana.
...friss, fittyedt, ♪ fini falatot, vagy mi a ***t!
Ja, hogy vígjáték. Értem. Én meg itt díjra hajtottam.
Ide a sütit, fater!
Lassíts!
Mike Diamond.
Faja Frizkó.
Nem? Faja Farm. Ja, Frankó Farm!
Faja Frizkó...
A feliratot fordította: Büki Gabriella