Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
CIOCĂNITOAREA WOODY
PERNĂ PENTRU FARSE
Două Pop-Tart, vă rog!
Lăsați cutia!
- O zi grea? - Nu vreți să știți.
„Într-o zi, bunica Kellogg, în timp ce făcea plăcinte,
a văzut că i-a rămas aluat și cremă.
Așa că a făcut pateuri cu ele.
Au prins, așa că le-a zis Pop-Tart.”
Tare! E o poveste bună.
Crezi? Vrăjeală multă.
Scrie pe cutie, dle.
Ei bine, nu așa a fost, puștiule.
De unde știți?
Căci eu scriu ce e pe cutii.
Vrei povestea adevărată?
Nu.
Hai! E bună.
Bine, dar grăbiți-vă!
Ei bine, la începutul anilor '60,
diminețile americane erau definite de lapte și cereale.
Pe lăptarul nostru îl chema Mike. Era un tip plăcut.
Și orășelul nostru a surprins imaginația
tuturor copiilor americani iubitori de mic-dejun, cum ești și tu.
Battle Creek, Michigan,
căminul celor doi giganți incontestabilii ai cerealelor,
Kellogg's
și Post.
Și ce s-au mai luptat!
În fiecare săptămână, cu fiecare bol,
Post și Kellogg's s-au luptat la sânge.
Dar o lingură era pe cale să se îndoaie
când a apărut un dreptunghi fierbinte și dulce,
amenințând să dea peste cap mic-dejunul american.
Ce bine e!
'Neața, dle Kellogg!
Cifre bune săptămâna trecută! Le-ai văzut?
Am bătut cerealele Alpha-Bits la copiii de 4-6 ani.
Lasă literele! Dă-le mâncare, nu de gândit!
Ai citit despre băiatul din Bloomington care a scris „cur” cu literele?
Îngrozitor!
Asta-i rămâne la dosar. Succes în găsirea unei slujbe!
Ai văzut notițele despre scafandrii din cutii? Unii-i mănâncă.
Dacă sunt scafandri, găsesc ieșirea.
Ai fost la Tony?
Acum mă duc.
Nu-l dezamăgi!
Vietnam. E o idee bună.
Vreți să știți de ce rânjește tigrul?
Kellogg's Sugar Frosted Flakes.
Sunt la fix!
Thurl, poți să pronunți „la” mai apăsat?
Sunt la fix!
- Mă înveți să pronunț? - N-aș face asta, Thurl.
Nu te juca, tinere!
Repet Regele Lear la patru. Poți să-mi spui repede ce vrei?
Vreau acasă.
Bună ziua!
- Uite cine-a venit! - 'Neața, Thurl!
Chiar e bună, Bob? Ai văzut scenariul de azi?
Ne descurcăm. Avem cei mai buni scenariști de cereale.
Așa e. Suntem norocoși. Sunt grozavi.
Grozavi!
Asta e!
Asta e replica pe care o căutam. Mai zi o dată!
Da, mai repede! Repede, cât e caldă!
- Gata? - Filmăm.
Sugar Frosted Flakes.
Sunt grozave!
Și tăiați!
Thurl, iar ți-a ieșit.
Mulțumesc. Sunteți foarte amabili.
Foarte amabili.
Bravo!
Sunt bun datorită vouă.
Mulțumesc.
Bob, o clipă! Mă gândeam dacă se poate face ceva
în legătură cu temperatura din capul meu.
Sunt închis etanș acolo.
O să verifice cei de la laborator.
Minunat! Mulțumesc.
- Unde e laboratorul? - Nu există.
- Dle C. - Poppy, ce e asta?
Primul test al ideii cu Fruit Loops.
- Cum e? - Cifrele nu-s grozave.
- Înmuiere în 14 secunde. - Au!
Zero flotabilitate. Plutesc ca piatra.
- Dezamăgitor. - Vrei să auzi studiul?
- Nu chiar. - „Nu-mi plac.”
„Nu mai vreau.” „Unde sunt părinții mei?”
Bine. Dublează zahărul, triplează glutenul
și, în loc de „Fruit”, scrie „Froot”.
Nu conține fructe.
Fructele n-ar rezista într-o cutie, pe raft.
Evident că nu.
Domnule Cabana.
Băieți!
O să trec direct la subiect.
Ne-am săturat de supermarketuri.
Suntem apreciați. Vrem contract pentru album, jocuri...
Poate și un film.
Spune-i titlul!
Krispy Boys fac surf.
Da. E ceva de amploare, Bob.
Vrem mai mult.
Mai mult? Iată mai mult!
Mai adăugăm un tip. Ce ziceți de Snap, Crackle, Pop și Boing?
Ce ziceți să împărțiți salariul cu Boing?
Sau aș putea să-i angajez pe Poop, Slap și Smile
pentru că pot să-nlocuiesc totul
cât ai zice pește.
Vă tachinează. De fapt, vă iubește.
Ședință la Krispy Cave. Acum!
Din recent renovatul Holiday Inn din Battle Creek, Michigan,
sunt premiile Castron și Lingură din 1963,
premiile industriei de cereale.
Prezintă Oscar Mayer Wieners.
Când terminați cu micul-dejun, așteptăm.
Orice-ar fi, șoarecelui meu îi place.
Doamna Cereale!
Dra Marjorie Post.
Ca să vezi, regele Kellogg!
Succes, nu că ai avea nevoie.
Nu știu. Pietrișul tău cu fructe a făcut senzație.
Pietricele. Fruity Pebbles.
Rick Ludwin, tot de la Post. Vă mănânc de ani întregi.
Eu aș pleca.
Știi că ne veți învinge detașat.
A fost un an foarte bun.
Bucură-te de el!
Sunt anii '60.
- Lucrurile se mișcă rapid. - Ce vrei să spui?
Mereu e o surpriză în cutie. Nu-i așa, Eddie?
Salutare, confrați Kellogg's!
Lăudat să fie!
Salut, Isiah! El e Isiah Lamb de la Quaker.
Vreo nominalizare nouă în seara asta?
Nu, nimic nou.
Ovăz original, aromă originală.
Da, aromă.
- Ce-ai zis? - Nimic.
Voi, ăștia de la Kellogg's!
Pacea fie cu voi!
De ce tot vin la chestiile astea?
- De ce amesteci religia cu cerealele? - Ca să scadă vânzările?
Doamnelor și domnilor, urați-i bun-venit gazdei dvs., Stu Smiley!
Îl ador pe tip.
Bun-venit la Castron și Lingură! Ce faceți?
Uitați-vă la voi! Parcă sunteți glazurați.
Știți că ador oamenii cu cereale.
Lucrul meu preferat e pe fața cutiei, sugestiile de servire.
Am o sugestie pentru voi. Ce-ar fi să umpleți cutia?
Ce e cu tot aerul ăla?
Va fi o seară grozavă.
Și vom începe cu primul premiu.
Cel mai bun personaj nou de pe cutia de cereale.
Iar câștigătorul este
Kellogg's.
Cap de măr de la Apple Jacks.
E meritul tău.
E al tuturor. Mai ales al meu.
Cel mai ușor de deschis ambalaj, cutia Wax Bag.
Kellogg's!
Da!
Ura!
Kellogg's, doamnelor și domnilor!
Kellogg's, oameni buni! Hai!
Cea mai bună utilizare a niacinei.
Ați ghicit!
Kellogg's!
Păgâni.
Lasă cerealele să vorbească de la sine!
Nu știu unde pun toate astea.
De ce zâmbesc? Pierd la toate categoriile.
Preotul zice: „Da? Era când am cunoscut-o.”
Poate se bucură pentru tine.
S-ar bucura dacă am fi târâți pe străzi ca Mussolini.
Mussolini? Zău așa, Bob! Relaxează-te! Suntem câștigători.
Nu știu. Am senzația că știu ceva ce noi nu știm.
Acum, o comemorare.
Un moment de reculegere pentru cerealele pierdute anul acesta.
Am mâncat din voi cât am putut.
WILT CHAMBERFLAKES DE LA GENERAL MILLS
GĂURICILE BUNICII DE LA KELLOGG'S
PROPRIETATEA POST
DEPARTAMENTUL DE SALUBRITATE BATTLE CREEK
Ce fac copiii ăia?
- Caută chestia cleioasă. - Cine o caută?
Aceia. Cei care vin, vin pentru chestia cleioasă.
- Cleioasă? - Cleioasă!
Sunteți bine, copii?
Da! Avem case frumoase și am luat deja micul-dejun.
Dar venim aici pentru asta.
- E gunoi. - Serios?
Sau e ceva senzațional cu fructe pe care guvernul nu vrea să-l ai?
Nu, stai!
Trebuie să-l mănânci așa.
Mănâncă tot!
- Au o chestie umplută cu fructe. - Chestie? Cine are o chestie?
Post. Au reușit. E o chestie ca un jeleu.
Se poate transporta și chiar încălzi.
- Ar putea fi și nutritivă. - Nu se poate.
Ar fi ca un balon care iese din volan într-un accident.
Am gustat-o.
- Unde? - Din tomberon.
Nu la asta lucra echipa ta?
Ai zis că n-are șanse.
Așa e. Probabil că cei de la Post au îmbunătățit-o.
Ne-ar distruge. N-ar rezista niciun produs Kellogg's.
Ești surescitat, Bob.
Uită-te la premiile astea! Am luat tot la Castron și Linguri.
Noi deținem Castron și Linguri.
Știi cât mă chinui să nu se afle?
- E o escrocherie. - E un spectacol.
Spectacolul s-a terminat.
Știi ce înseamnă asta?
Post va fi noul rege din Battle Creek.
Și noi ce suntem?
Terci Cream of Wheat cu cocoloașe.
Voiam să-mi trimit copiii la facultate.
Costă 200$ pe an.
Familia mea avea dreptate despre mine.
Voi fi primul Kellogg care a dat greș.
N-ai dat greș. Întâi, ar trebui să faci ceva!
Mai ușor cu insultele, Bob! O să rămâi și tu șomer.
Aș ajunge boschetar prin trenuri,
care frige carne la foc de butoi.
Nu mai poți spune „boschetar”. Se preferă „cerșetor”.
Cred că s-a zis cu visul meu de a avea o peluză adevărată!
- Păi ai peluză. - Nu e gazon.
Vreau gazon. Ai văzut ce fel de iarbă e?
Groasă și foarte verde?
Le desfășoară ca pe aluatul Poppin' Fresh.
Ăsta e visul tău? N-ai și tu sentimente de oameni normali?
Ba da. Mă simt bine.
Trebuie să aflăm dacă e adevărat.
- Cheamă-l pe Chester Slink? - Cine?
Sunt la telefon, Bob.
În direct de la CBS din New York.
Sunt Walter Cronkite și vă prezint buletinul de seară.
Tocmai am primit o informație îngrijorătoare din lumea mic-dejunului.
Compania Post din Battle Creek, Michigan,
a inventat un produs de patiserie, neperisabil,
cu fructe și care se poate încălzi.
Neperisabil.
Măi să fie!
Revenim imediat.
Am ieșit.
Că veni vorba,
tati și-a cumpărat un WHEE-LO.
WHEE-LO.
Se duce, dar se-ntoarce mereu pentru mai mult.
La fel ca doamna.
El este Chester Slink, șeful pazei.
Chester, spune-ne ce ai aflat!
Filmarea a fost făcută dimineață de către spionul nostru la Post.
- Nu văd nimic. - Mai bine nu se poate.
Avem un agent deghizat în om de serviciu cu o cameră atașată la mop.
Foarte vajnici oamenii cu mopuri!
Credem că asta mânca Bob din tomberon.
E clar că e o gelatină fructată.
Poate cu pectine?
Cu pectine.
Pectine.
- Ce faci? Ce e gălăgia asta? - Ia-ți mopul ăla din fața mea!
Fă-ți treaba!
Stai! Oprește aici!
Asta e cercetarea mea.
Exact. E posibil să aibă un spion la noi la birouri.
Puțin probabil.
Am dublat paza de curând.
Acum avem doi paznici.
Poți să vii mai târziu?
Suntem în ședință.
Mă scuzați, dar mai am puțin de lucru
la o gustare cu fructe care-o să le spulbere produsul de pe raft.
Aia e cutie de sardine?
A fost.
Dar, în loc de peștișori mediteraneeni uleioși,
conține piure proaspăt de fructe.
Acesta este Kellogg's Fructdine.
Ăsta pare alterat. Se mai întâmplă.
Suntem foarte aproape de a finaliza un alt produs, Gelatină de porumb.
Și ce e ăla?
Cereale Corn Pops cu cremă de porumb.
Sunt cleioase.
Toată lumea, afară! Ia și aia!
Salvează-ne, Bob!
Orice e nevoie. Orice-ți trebuie.
- Îmi trebuie Stan. - Nu.
- Nu Stankowski. Nu se poate. - Știu că nu e comodă.
Nu e comodă? Nici nu te înțelegeai cu Stan!
- Am rezolvat cu un sistem de veto. - Ce?
Aveam amândoi puterea
de a respinge orice face deranjant celălalt.
Pentru a reduce tensiunea.
Prânzuri mirositoare. Curele ciudate.
Foarte interesant!
Căci compania mea este pe marginea prăpastiei!
De-asta avem nevoie de Stan.
Știe cineva unde e Stan?
Trei, doi, unu, lansare!
ANTRENAMENT LUNĂ: ÎNTÂLNIRE CU EXTRATEREȘTRI - ORA 14:00
Extraterestrul este ostil.
Extraterestrul este șmecher.
Dacă vi se face foame pe Lună, am făcut asta.
Twinkie la tub.
- N-aș putea face eu asta? - Eu gândesc în arome, zburătorule.
Tu doar o dai în bară și te ejectezi.
Cabana.
Nu pot să cred că lasă cheia în astea!
Chiar luați în serios treaba asta cu Luna.
Te așteptam.
Post te-a apucat de „cereale” de data asta.
Uite! Gusta asta!
- Are ceva spațial. - E un nume bun.
Știu că ești presat, dar nu mă-ntorc în orașul cerealelor.
- Ce e așa grozav la NASA? - Nu le e frică de viitor.
Avem o chestie numită „cuptor cu microunde”.
A încălzit o cină la cutie Swanson în 25 de minute.
Pentru șapte inși.
Eu vorbesc despre fericirea a milioane de copii.
- Mergem pe Lună. - Mai las-o-ncolo de Lună!
Te uiți în sus, e acolo.
Mereu va fi acolo. Nu te lua de asta!
Tu bagi gelatină în tuburi pentru fumători frezați, cu Corvette.
Urcă în spațiu, apoi coboară. Devin alcoolici și divorțează.
Cimpanzeii-s mai isteți.
- Cum crezi că a reușit Post? - Ne-a furat cercetarea.
- Ai folosit gumă Xantan? - Xantan.
Nu mai lucrez pentru Edsel.
Doar nu crezi că o să te duci pe Lună, nu?
Că te duci pe Lună?
- Nu, normal. - Nu.
- Să mergem! - Să mergem!
Avem probleme, domnule?
Ziceți-i drei Post ce făceați în tomberonul nostru
și orice vrea să știe!
Bună, copii!
Mișcă!
Am auzit că ați pornit în căutare de comori.
E proprietatea noastră brevetată. Știți ce e încălcarea dreptului de autor?
Înseamnă încălcarea drepturilor exclusive ale unei mărci
fără autorizația proprietarilor.
Ascultați-mă, papițoilor!
Nu știți ce se întâmplă aici, nu?
Poate vreți să aflați.
- Doamnă, doar nu... - Adu-mi o cutie de x19!
Acum avem doar un prototip netestat.
- Nu recomand... - Zău?
Nu vezi, Ludwin?
Sunt pe cale să distrug K-ul ăla mare și roșu care se holbează la mine.
Îi urăsc.
Unde dracu' sunt?
STRICT SECRET
Ludwin.
Trebuie să fii așa dramatic?
De ce miroase așa?
În versiunea asta este doar nițel petrol.
Lasă toasterul! Le mâncăm crude.
Nu pot să cred că spun asta,
dar sunt mai bune decât ce e în tomberon.
Mai bune decât cele din tomberon.
Exact ce se spune despre Grape-Nuts.
Vom folosi fiecare centimetru din locul ăsta.
Înțeleg că vrei să revenim la sistemul de veto.
- Așa ar fi înțelept, Bob. - Vreo problemă?
Nu. Vreo problemă?
Nu.
Iată echipa câștigătoare!
Lapte și cereale.
Unt de arahide și gem.
Stankowski și Cabana. Acum știu că-i putem întrece.
Arăți bine, Stan.
Tu arăți la fel.
Am slăbit 11 kilograme.
- Nu le duc dorul. - Asta e și ideea.
- Nimeni nu duce dorul la atâta grăsime. - Exact. Nu le duc dorul.
- Stan? - De ce se enervează?
O mai iubește pe Margie Post?
- Îl lași? - Nu e adevărat.
N-ar merge între o Post și un Kellogg. E interzis.
- Nu e și mai sexy? - Bine.
Ți-am zis că e dusă. Nu e tipul corporatist.
- Nu sunt tip. - Bine. S-o luăm de la capăt!
Ce-ar fi să mâncăm toți un castron de cereale?
De ce nu? Mi-ar prinde bine.
- Hai să băgăm! - E timpul!
Magia cerealelor e că mănânci și bei în același timp cu o mână.
Trebuie să recreăm această satisfacție euforică.
Dar într-un mod nou.
Toți angajații Kellogg's sunt la dispoziția voastră.
Nu merge așa! Dacă vrem să-i batem pe cei de la Post,
ne trebuie cele mai inovative și mai deschise minți ale anilor '60.
Faci rost de ele?
Sunt deja în avion.
Nu și el.
Iar ăsta e în autobuz.
Iar Einstein e mort. Dar restul...
20 IULIE 1963
Azi, Kellogg's a anunțat cutezător
că intră în cursa pentru o chestie nouă pentru mic-dejun.
Îl las pe directorul de dezvoltare,
Robert Cabana, să vă povestească. Bob?
Curajoșii din fața voastră
au trecut prin evaluări fără precedent.
Sunt cei mai buni în domeniul lor.
Inventivi, vizionari, neînfricați.
Geniul înghețatei, Tom Carvel.
Creatorul de biciclete, Steve Schwinn.
Inventatorul creveților Sea-Monkey și imigrant german,
Harold von Braunhut.
Copilul-minune al chiftelelor la conservă, chef Boyardee.
Emblema condiției fizice, Jack LaLanne.
Și, de la IBM, cea mai inteligentă mașinărie,
computerul UNIVAC.
Vi-i prezint pe primii piloți de gust de la Kellogg's.
Întrebări?
Dle LaLanne, dvs. chiar mâncați așa ceva?
Zahărul e otravă,
de aceea dezvoltăm ceva nou, numit „sirop de porumb”.
Dle Schwinn, de ce părăsiți compania de biciclete de top
ca să faceți un aliment nou?
Asta facem?
Următorul?
Dle Carvel, aveți o voce faimos de nesavuroasă.
- De ce jucați în reclamele proprii? - Cântă la altă masă, Sally!
Tom!
DATA NAȘTERII 18.05.1917
DATA MORȚII 24.03.1985
DATA NAȘTERII 23.08.2896
DATA MORȚII ASTĂZI
Dle von Braunhut, unde erați la începutul anilor '40?
Asta știu doar eu, și tu n-o să afli niciodată.
Bine. Mulțumesc tuturor, atât pentru azi.
Mă scuzați. Eu am întrebat serios.
- Putem să continuăm? - Mulțumesc, pe curând!
America o să-i adore pe tipii ăștia.
- Au și puncte slabe. - Ce abil a fost Tom Carvel!
Cu amenințarea ziaristei sau cu cămașa murdară?
Nu-i așa?
- Ce căutau lăptarii ăia acolo? - Ia loc!
V-am ascuns asta peste doi ani
fiindcă nu știam cum să vă spun.
Știm că, la început, fermierii mulgeau vacile de distracție.
Era doar un lichid alb și scârbos
care se scurgea dintr-un animal nătâng,
și era amuzant să-l arunci pe fete.
Apoi, un ajutor
numit Lăptărescu Marafeți a vărsat puțin într-un bol cu cereale uscate.
S-a creat o industrie de milioane.
Imaginea lăptarului zâmbitor și amical
este ceva fals.
Sunt un sindicat lacom și nemilos
care protejează ce are.
Noi dezvoltăm acum un produs care n-are nevoie de lapte.
Ce s-a ales de Lăptărescu?
A fost primul om dispărut de pe o cutie de lapte.
Propria lui cutie de lapte nenorocită.
Scuzați limbajul.
- Ăla nu e limbaj. - Și ce înseamnă asta?
Înseamnă că vom supăra teribil niște oameni teribil de puternici.
Nu mă tem de smântânarii ăștia.
Asemenea atitudine te poate băga unde-și face treaba vaca.
Adică în fund.
SĂPTĂMÂNA 2: DEZVOLTAREA CHESTIEI
Bob, ea e Purvis Pendleton de la IBM.
Vă mulțumim că ne împrumutați mașinăria asta.
Sinceră să fiu, ne cam bucurăm că scăpăm de ea.
„Salut, Stan!”
„Alăptată sau lapte praf?”
Niciuna.
Nu răspunde!
Nu, UNIVAC! Nu!
Am vorbit despre asta.
„Sea-Monkeys.
Animalele de companie pe care le crești singur”? Zău așa!
Iată-le! Ce simplu!
Le pui în apă, amesteci...
Iată! Viață!
- Genial! - Sunt doar ouă uscate de creveți?
Corect. Fără valoare. Dar cei mici îmi dau alocația.
- Jecmănești copii, grozav. - Nu mă înțelege greșit, ador copiii.
Deși, dintr-o farsă crudă a naturii, eu nu pot să fac.
La ce te uiți? Nu vezi că-mi pun sufletul pe tavă?
Nu mă trimite înapoi în Italia! Am datorii.
Unii grei vor să-mi facă rău.
Bune fructele de mare!
Parcă spuneai că-s genii.
Atât am putut să aducem.
- O să vorbesc cu Jack despre... - Storcătorul din nădragi?
Da, atrage atenția.
Apare așa la TV? Îl filmează de la brâu în sus ca pe Elvis?
Sper.
N-ARE LENJERIE
Are dreptate.
- Cum e hotelul? - E drăguț.
- M-au cazat la Holiday Inn. - Nu dai greș acolo.
- Aparate de gheață la fiecare etaj. - Bandă pe fiecare colac de WC.
Eleganță maximă.
Ca să fie clar, vrei să nu se vadă nimic.
E ciudat. Nu sunt păpușă. Dar o să fiu, dacă asta vrei.
Fă ceva! Nu-mi pasă.
- S-a făcut, șefu! - Bine.
KELLOGS PREZINTĂ PILOȚII DE GUST
Îl au pe LaLanne?
Se tapetează cu experți.
Îi pusesem pe spate,
neputincioși ca o țestoasă.
- Când ajungem pe raft? - N-am ieșit din laborator.
Căutăm cauza iritațiilor pe fund.
Tu ești o iritație pe fundul meu, Ludwin.
- Ne trebuie și un nume. - Ce avem momentan?
Am redus la trei.
Dale de Dextroză, Gel Genial și Plăci Proaspete.
Sunt bunicele. Dar unul e câștigătorul detașat.
Da.
- Dale! - Plăci!
Ludwin, fă odată nenorocitele alea de pateuri cu fructe
sau ce naiba sunt, și bagă-le pe gâturile copiilor!
Doamnă, încă n-am negociat spațiul de raft.
Mă ocup eu.
Îmi place Pateuri cu Fructe. E amuzant. Înțepat. Hai să-l folosim!
Sau folosim asta.
Oare ne trebuiau mai mulți experți în mâncare?
S-ar putea.
Trompete, fanfară, alarme. Urmează să înceapă repetiția.
Acest spațiu ne e rezervat mie și actorilor mei.
Ca să faceți ce?
Philip, o broșură, te rog!
„Kellogg's îl prezintă pe Thurl Ravenscroft în Regele Lear.
Reconceput și reimaginat de Thurl Ravenscroft,
cu Thurl Ravenscroft în rol.”
Apoi scrie iar „Thurl Ravenscroft” la final.
E Shakespeare pentru anii 1960.
Este mai relevant acum ca niciodată.
Este mai irelevant ca niciodată.
Thurl, n-ai ce căuta acum aici.
Cred că contractul meu e clar.
Joc rolul tigrului tău ridicol,
iar în schimb, îi culturalizez pe mojicii din Michigan.
Adică pe mine?
- Da. - Stan, mulțumesc.
Thurl, ești vedeta noastră cea mai importantă.
Dar nu pot pune accentul pe artă acum.
Înțeleg. Cum merge în laborator, Bob?
Temperatura capului!
Vești bune! Îți pot pune o pompă de răcire în fălci.
Pot?
Nu.
- Mișto coroana Burger King! - Mișto coafură! Pari un telefon.
Îmi plac tuleiele tale.
- Mie îmi plac ale tale. - Mie, dinții cadaverici.
Ține-te departe de dispute!
Odată începută...
păzește-te de mine!
- Ce ești, un bezmetic? - M-am cărat.
Mă scuzați. Dl Kellogg vă cheamă.
E o ședință a familiilor din cereale.
- Cine a convocat-o? - Cine crezi? Marge Post acționează.
Mulțumesc că ați venit.
Dle general Mills,
Ralston,
Quaker
și Kellogg's.
Mulțumesc lui Ernie Keebler pentru fursecurile Fudge Stripes.
Sunt gratis?
- Să fim atenți! - Bine.
Lasă dulcegăriile! Treci la subiect!
De asta v-am convocat.
Pentru respect!
Compania Post a spart bariera fructe-patiserie.
- Furându-ne ideea. - Ce mai contează?
De ce tehnologia asta nu este larg răspândită, ca să gustăm toți?
- Ca în cazul Raisin Bran. - Nu și acum.
Iată noile mele condiții!
De acum înainte, Post are spațiu pe raft premium.
Nu lângă mâncarea cușer sau de pisici.
Desenele animate de duminică dimineața, vreau Deputy Dawg și Snagglepuss.
Haide, Marge!
Nu mai apărem în animațiile Claymation cu teme religioase.
Sunt plictisitoare.
Mă puteți băga pe mine acolo.
De unde știm că le poți produce în serie?
O să știi. Apărem pe rafturi săptămâna viitoare
și o să zburăm de pe ele.
Mereu cu o surpriză în interior, nu, Eddie?
Săptămâna viitoare? Parcă aveam luni.
Ce-a fost aia? Doar nu-l placi, nu?
N-a fost să fie. Un Post și un Kellogg... E interzis.
- N-ar fi mai sexy? - Sper să mori în incendiu de mașină.
Suntem terminați. Moștenirea mea...
Gazonul meu.
E îndrăzneț să pui ciocolată pe un fursec.
Fiindcă e deja dulce, dar așa dublezi dulceața.
Dar nu e niciodată suficient zahăr.
Ba poate că e! Fă-ți bagajele!
O să le punem o piedică celor de la Post.
Ca să știi, el e periculos. Și-i place divertismentul în direct.
Și deține 99% din producția de zahăr?
E cineva foarte important. I se spune El Sucre.
Amicii de la Kellogg's! Vă rog!
El Sucre, îmi pare bine.
Ce casă uimitoare!
Mersi. Dar chitul din curtea interioară n-a ieșit bine.
Faianțarii ăștia... Trebuia să fie alb pur.
E mai mult albicios. Trebuie să refacă tot.
Te înnebunesc cu eșantioanele.
Mă faci nebun?
Nu.
El Sucre, vrem să ne mărești livrarea lunară de zahăr.
Da. Praful meu alb v-a prins bine în mreje?
Afacerile pot să aștepte.
Viața e grea, trebuie să ne și distrăm. Puțin divertisment?
Din Cal Neva Logde, Nevada, iată-i pe Eddie Mink și Danny.
Mulțumim.
Auzi, Danny!
Ce zici de casa asta frumoasă?
E mișto, dacă nu te irită chitul de rosturi.
- Direct la subiect! - De ce contează atât?
Are cocoloașe. Este...
E greu să faci oamenii să râdă.
Dar e esențial.
Domnilor, înapoi la afaceri.
- El Sucre, am venit pentru zahăr. - Toți vin de asta.
- Cam cât de mult vreți? - Tot.
Vreți să-i terminați pe cei de la Post?
O să vă coste ceva.
Lansăm ceva important. Banii n-o să fie problema.
Știu asta.
Avem o zicală în domeniul meu: „Plătește sau te omorâm.”
- Îmi place. - Da.
- Bine. Ne-am înțeles. - Da.
Bine. Mulțumim pentru aperitive...
Mersi că ați venit.
Noroc în ceea ce vrei să faci, despre care n-am apucat să vorbim.
Data viitoare.
Mor, Eddie!
Te-ai descurcat bine.
- Foarte bine. - Nu-mi vine să cred că e tot în rol!
E profesionist.
- Ai cumpărat tot? - Tot.
E o groază de zahăr și o groază de bani.
Știi că nu te joci cu El Sucre.
- O să iasă. - A ieșit deja.
Dă-mi să văd!
Nu iese fum pe coș. Nu mai produc nimic.
Asta e bine.
E foarte bine.
- Te simți bine? - Evident. Ai găsit zahăr?
Cred că am ceva mai bun.
Un îndulcitor artificial. Îi spun „Cancerodulce”.
De o mie de ori mai dulce ca zahărul.
Dar provoacă probleme mari de sănătate.
Ochi încețoșați, gută, pierderea gustului, coșmaruri, sudori
și prietenele noastre, iritații pe fund.
Oprește-te!
Bine. Ce zici de asta?
Dacă schimbăm macazul?
Eliminăm zahărul.
Devenim prima marcă pentru un stil de viață sănătos.
Transformăm dezavantajul în avantaj.
Pentru copii.
Imaginează-ți o generație americană
în formă, sănătoasă, echilibrată mintal.
Deci ce zici?
- Te pot ajuta cu ceva? - Doar îți admiram mașina.
E mișto.
Așa e.
Calciul întărește oasele.
Fără lapte, oasele se pot rupe.
Ca un vreasc.
- O zi minunată, dle Cabana! - Și ție la fel.
Nu avem timp. Cât mai au piloții de gust?
Mai au mult.
Poate că nu-și dau seama cât de aproape sunt.
Nu cred că el te ascultă.
- Ce-ai zis? - Am zis...
Steve, arată-mi ce ai!
N-am obținut un aliment propriu-zis.
Dar am construit bicicleta asta Sting-Ray,
care e mai mică și mai ușoară, e pentru copii.
Ce?
Nu contează ce faci. Contează ce nume îi dai.
De aceea, ar trebui să numim produsul nostru Moaca Kellogg's.
Un tort de înghețată care seamănă cu mine?
Da.
- N-ați pierdut deloc vremea. - Ați nimerit nasul.
Pe lângă scopul nostru,
un amic mi-a arătat că nu sunt pe calea cea bună cu pantalonii.
De asta am inventat Costumul de saună Kellogg's,
pantaloni de slăbit gonflabili care rețin căldura și umezeala
și spun lumii: „Uită-te aici, sus, nu jos!”
Inspirat din raviolii săi,
am lipit marginile aluatului ca să ținem jeleul înăuntru.
- E ceva. - Se numesc Fruit Monkey, de la Kellogg's.
Ce faci? De ce mișcă?
Sunt ravioli cu creveți Sea-Monkey.
- Au pus creveți înăuntru. - Am zis să pui căpșune!
Ca SpaghettiOs.
Am introdus datele în UNIVAC ca să le analizeze.
„Post câștigă.”
N-am nevoie de un abac scump ca să-mi spună asta.
E o porcărie.
Totul e o porcărie.
- Și ce facem? - Tu trebuia să răspunzi la asta.
Ăștia trebuiau să răspundă. Zi-mi tu ce facem acum!
Am terminat deja?
Mi-am mutat toată familia aici. Soția e în clubul de lectură.
Ea a ales cartea.
Eu plecam pe Lună, Schwinn.
Eu plecam în Argentina.
Salut, dle Cabana!
Butchie, Cathy, ce faceți aici?
De ce nu sunteți la Post?
Dau cu urină de coiot ca să ne alunge.
Ce păcat! Dar nu veți găsi nimic bun în gunoiul nostru.
- Da? Uită-te la asta! - Ce e?
Rice Krispies râncede și bezele topite.
Sunt delicioase.
Știi, Bob, am mai trecut prin asta.
Când cauți prin gunoi, trebuie să renunți la pretenții.
Combini ce găsești.
Tomberoanele astea vă fac filosofi.
Combinați ce aveți!
Frate, nu se abțin deloc.
- Ai mâncat vreodată gunoi, Stan? - Da.
Trebuie să renunți la pretenții și să combini ce ai.
Hai să-ți arăt ceva!
Chef Boyardee și tipul cu creveții
au lipit marginile aluatului ca să rețină umplutura.
Tom Carvel, importanța numelui.
Bine.
Deci Jack LaLanne,
pantaloni de slăbit pentru „fructe” umede, proaspete.
Da. UNIVAC.
Cartele perforate, rectangulare.
Și Steve Schwinn, micul Steve,
care inventează chestii pentru copii.
Poate că nu se descurcă cu cuptorul.
- Dar se descurcă cu prăjitorul de pâine. - Prăjitor.
Deci avem două în pachet,
formă rectangulară,
margini lipite, cu umplutură de fructe
- ...și nume atractiv. - Trag de manetă!
Stan, cred că am spart atomul mic-dejunului.
Carvel chiar le are cu twistul.
- Așa-i iese înghețata. - Pare libidinos, animalic.
- Fetele-i adoră pe dansatorii de twist. - De ce?
Mișcarea umerilor e opusă rotației șoldurilor.
Arată stabilitate financiară.
Știi, Boyardee, creația noastră cu creveți evoluează.
Am pus-o în acvariu și înoată.
Ce fericire!
E un miracol. Un băiat adevărat!
Orice ar fi, trebuie băgat în conservă.
Cât mai avem până la un prototip comestibil?
Știu când n-o să-l avem, mâine-dimineață.
Capac din pantaloni!
Zahăr! Ne trebuie zahăr, Ludwin. Ce zic hawaiienii?
Le trebuie pentru inelele de ananas.
- Sugar Ray Robinson? - E poreclă.
- Da? - Dacă am putea merge în Cuba...
Cuba? Știu cine ne poate ajuta.
Dar e scund, cu capsa pusă, chel și pervers.
- Unchiul Fester? - Nu, dar ador serialul.
Fă-ți bagajele, Ludwin!
Mergem la Moscova.
MOSCOVA
Mulțumesc că ne ajuți cu problema noastră cu zahărul, Nikita.
Vrea să știe neapărat cum veți respecta înțelegerea.
Ai cerut cereale amuzante pentru copii, în stil american,
pentru Uniunea Sovietică și te-am ascultat.
Dar nu ca și cum te-am spiona.
Se știe că, în Rusia, copiilor le place sfecla roșie.
Așa că o să adore...
Borș Loops.
Bine. Urmează
Krem-line.
Doar cremă.
În final,
iată cerealele pe bază de alcool preferate de toți,
Contele Vodkuliski.
„Dă-mi cerealele tale!”
Taci! Vrei să guști?
Tu prima!
Lumea vrea să-l otrăvească pe dl Hrușciov.
Gustă tu!
Dar nu le-am mai văzut de la vamă.
Mănâncă!
S-a făcut!
Grozav! Când primim primul transport de zahăr?
Spune că depinde dacă o să faci sex cu el diseară.
Măi să fie!
Doamnă!
- Ne trebuie zahărul. - Vrei s-o faci?
Nu, dar am mâncat cereale otrăvite și n-am nimic.
Întrebare! Oare laptele ăsta e încă bun de băut?
- Ce? De unde să știu? - Miroase-l!
Nu e bun.
Când expiră?
În 3 iulie.
Trezirea!
Bine ați venit la Friendly Farms, domnule Cabana,
unde apare viața.
Laptele pe care l-ai mirosit expirase acum cinci săptămâni.
Încă un minut,
și n-ai mai fi mirosit nimic acum.
Ești lăptar?
Sunt Harry Friendly.
Ai putea spune că sunt Lăptarul.
Știi ce gust simt oamenii la naștere?
De sos de mere?
De lapte, domnule Cabana.
Așa.
Noi, din domeniul laptelui, nu suntem doar parte a visului american.
Suntem albul din roșu, alb, albastru.
Suntem smântâna care se ridică la suprafață,
iar dumneavoastră, domnule Cabana,
sunteți laptele întărit și enervant care se lipește de oală.
Deși ești hârșâit în ale mic-dejunului,
pare că ai uitat ceva.
Nu există domeniul cerealelor fără noi.
Și vezi că-mi îngheață huevos
văzând cum te ușurezi în râurile noastre de aur alb.
De când ne știm, Bob?
De când m-ai răpit.
Ce să fac?
Ca să nu uiți de mine și de băieții mei,
plimbați-l pe culoar!
E om cu familie, dle!
Pe culoar!
Culoar? Ce culoar? Ca la cinematograf sau la operă?
O să vezi tu operă!
Bob?
Încă un minut!
Dragă, stai acolo de peste o oră.
Sigur ești curat.
Dar mintea mea nu e!
Cum îmi șterg asta din minte?
Ce face copilul meu azi?
Tati a adus micul-dejun.
A dispărut!
Ce-ai făcut cu el, macaronarule?
Am prăjitură tradițională de sărbători.
E în pereți.
Micuțule!
Am mâncărică pentru tine.
Mâncărică de pești pentru tine.
Hai să vezi!
- N-am știut pe cine să sun. - Ai făcut bine.
- Salut, oameni buni! - Ce ți-au făcut?
M-au pus să merg pe culoar.
- Lepre de lactoză! - Nu doar tu ai încasat-o.
Am întârziat prima plată către El Sucre, și, cumva, am făcut diabet.
Scuze! Ce?
Da. Tocmai am venit de la doctor.
TU ȘI DIABETUL
Nimeni n-a spus că o să fie ușor.
Într-o zi, la NASA, i-am pierdut pe Gus Grissom
și maimuța spațială într-un accident.
Fișele dentare erau atât de asemănătoare
încât ne-a luat săptămâni să le dibuim.
Vrei să spui că există bucăți de maimuță
amestecate cu rămășițele comandantului Gus Grissom?
- E secret. - Dar tocmai ne-ai spus.
- Ba nu. - Ba da. Erai...
- Ne-ai spus. Eu... - Gata!
Oameni buni, nu mai lucrez la proiect.
- Ce? - E prea mult. S-a ajuns prea departe.
Oricum, nimănui nu-i pasă de un dreptunghi care se încălzește!
- Scumpule! - Ce este?
- Aterizează ceva pe peluză. - O să-ți strice curtea.
- Sunteți de la Kellogg's? - Da.
Mergem la Casa Albă. Președintele vrea să vă vadă.
Haideți!
- Pot să mă schimb? - Nu e timp.
Pentru numele lui Dumnezeu!
Am avut și eu ambiții politice, dar mama a zis că nu-s plăcut.
- Mama ta pare o doamnă grozavă. - Cea mai cea.
Ce dracu' ai pe tine?
Doar asta aveau. A fost al lui Taft.
William Howard Taft, primul președinte obez.
E jumătate de ciocolată în buzunar.
Mestecă încet! E istorie pură.
- Mă bucur să vă văd, băieți Kellogg's. - Eu... Nu contează.
V-ați gândit vreodată să numiți niște cereale Jackie O?
E doar o idee, dar cred că i-ar plăcea.
Mulțumim, dle. O să ne gândim serios la asta.
Sunt cam încolțit de când mi-a cântat „La mulți ani” știți voi cine.
În fine, am fost informați
că mediocrii ăia de la Post lucrează cu rusnacii.
De ce ar face asta?
Pentru că voi, tembelilor, le-ați luat zahărul.
Acum Hrușciov încearcă să li-l aducă prin Cuba comunistă.
Insula aia e de zahăr!
Numai când mă gândesc la copilașii noștri mâncând
pateuri comuniste mă scoate din minți.
Și deja îmi pierdusem mințile din cauza blondei în discuție.
Trebuie să câștigați. Faceți vreun progres?
- Progres? Arată-i, Stan! - Bine.
Nu e la scară, dar...
Minunat! Aveți cinci ani?
Și John-John desenează mai bine. Și cred că are ceva.
Dle președinte, sincer să fiu, ne-ar prinde bine puțin ajutor.
Stați să înțeleg!
- M-ați întrebat ce pot face pentru voi? - Păi...
Cred că am fost clar în discursul inaugural...
- Da. - Grozav discurs!
„Nu întrebați.” Mai clar nu există. Înseamnă să nu întrebați.
Nu întrebăm, dar vreți să auziți o poveste?
Odată ca niciodată,
o companie de cereale amabilă
avea probleme cu mafia laptelui.
Bine, înțeleg.
O să-i spun fratelui meu, Bobby, să-i ardă pe văcari, dar nu fiindcă ați zis voi.
Nu vă vom dezamăgi, dle președinte. Vom face cum am vorbit.
- Măiculiță! - Dle, a venit următoarea programare.
- Cine e? - Gemenele Doublemint.
În costume?
Da, dle președinte. În costume.
Mă scuzați, domnilor! E timpul pentru un privilegiu executiv.
- Pot să-l păstrez? - Nu mai întreba!
Bine.
Jackie e tot la cumpărături de pălării?
BERE
BARUL E DESCHIS
Am încercat să-i educ.
Le-am adus Regele Lear.
- M-au alungat de nu se poate. - Nu mă deranjează.
Necazurile mă țin în viață. Ador chinul oamenilor.
Ce păcat!
Am avut bilete la premieră.
- Poftim? - Te-am văzut în 12 oameni furioși.
Serios? Mi se pare că n-am reușit să surprind furia celor de la 6 la 9.
Dar a fost profund!
Îmi permiți?
- Mike Diamond. Friendly Farms. - Thurl Ethan Ravenscroft.
Biletele nu pot fi date înapoi, apropo.
Grosolanii de la Kellogg's. Eu cred că produsele lor
n-au șanse fără mascotele talentate.
Oricine ar fi ele.
Da, sunt bunicele. Dar tigrul Tony
e cel care-i ține uniți.
Promotori jalnici de zahăr!
Așa o fi,
dacă asta înseamnă 14 trimestre de profit record.
Mascotele alea jalnice n-o să pună gheara pe niciun ban.
Ar fi tragic,
având în vedere importanța lor.
Nu e treaba mea, dar nu cred că le ia mult mascotelor
să-i arate lui Kellogg cine pe cine exploatează.
Serios?
Crezi că am putea... Ar putea?
Noi, lăptarii, avem o vorbă: „Din nițel lapte smântânit bine
poate ieși o brânză bună.”
E o glumă cu brânză?
Nu cred.
În orice caz,
nu uita
că ești grozav.
BULETIN DE ȘTIRI CBS
Războiul mic-dejunurilor a escaladat când superputerea Kellogg's a anunțat
că și ei încearcă să inventeze o chestie care se poate prăji.
În continuare, cresc tensiunile dintre SUA și ruși pe coasta Cubei.
Bobby Kennedy doboară mafia laptelui.
Iar gemenele Doublemint sunt însărcinate cu gemeni.
Buletinul de seară continuă la CBS.
Am terminat.
Ochelarii cu raze X sunt o descoperire majoră.
Poți vedea prin orice.
Mai puțin prin drama mea.
Multă tensiune acasă.
Multă tensiune.
Stau până târziu diseară, Corky.
SĂPTĂMÂNA 6: TESTAREA CHESTIEI
- Îmi place ăsta. Am astigmatism. - Ce e aia?
O afecțiune a elementelor de focalizare din ochi.
- Fiindcă... - Mulți au asta și nu știu.
- Serios? - Privește prin binoclu!
- E mai clar? - Nu, dar e mai aproape.
Băieți!
Sistemul de lansare a pateului cu fructe e activ.
Nu e exagerat? Buncăre și cosmonauți?
Conform protocolului NASA.
Folosim folie de titan la produs, ca să fim siguri.
Schwinn, bagă două în prăjitor!
Două în prăjitor.
OXIGEN
Apasă pe mecanism!
Chestia coboară.
Verifică rezistențele!
- Portocaliu. - Ce se întâmplă?
- Se prăjește, dle. - Haide!
Comut pe manual. Le ridic puțin.
- Ce face? - E periculos.
Ce face?
Schimbă setările.
E la cinci.
Șase, șapte.
- Nu-mi place. - E la opt. Acum, 8,5.
Schwinn, maro deschis.
Cu atenție! Umplutura de fructe e fierbinte.
Ridica-m-aș pe-o roată de bicicletă! E extraordinar!
- Am reușit. - Așa se face!
INFLAMABIL
Nu!
Nu, vă rog!
- N-a mai rămas nimic. - Stai! Acolo! Ce e aia?
E un om?
La naiba, da! E Steve Schwinn. Steve!
Nu. Sunt eu, Chuck. Steve a explodat.
Nu vă duceți! E scârbos.
Ce se întâmplă? Unde e Steve?
Steve a fost atomizat, dar l-am confundat cu Chuck.
Grăunță în grăunță, vacă în lapte.
În viață, trebuie să te mulțumești uneori.
Dar Steve Schwinn nu s-a mulțumit niciodată.
Steve era grozav.
- I-ar fi plăcut. - Da.
Și-a trăit viața cum și-a construit bicicletele,
fără să ia în considerare siguranța.
Când un om își dă și ultima lui porție,
doar atunci merită să fie îngropat cu onoruri de cereale.
- Onoruri de cereale, dnă Schwinn. - E o onoare.
- E o mare onoare. - Ce se întâmplă?
A fost ideea ta?
Nu știu.
Ave Maria
FULGI DE PORUMB PORȚIE DE ÎNMORMÂNTARE
Gratia plena
Maria, gratia plena
Maria, gratia...
Ultimul castron, nu?
Ave
Ave dominus
De ce?
Cine era aia?
PREMII ÎNĂUNTRU KELLOGG'S
- Snap! - Crackle!
- Pop! - Snap!
- Crackle! - Pop!
Ce e asta?
E premiul din cutie, dnă Schwinn.
Probabil e un tatuaj de lipit.
Nu e permanent. Rezistă doar două zile. Snap!
- Crackle! - Pop!
Soțul dvs. a murit ca un erou.
Nu e o companie de cereale? De ce a explodat?
Vreau să plec!
- E supărată! - O să-i treacă.
Sau poate n-o să-i treacă niciodată.
Uite, acolo!
Lăptarii, rușii și băieții lui Sucre.
Se strânge lațul.
E costumul lui Taft cu ciocolata?
- Da, l-am modificat. Ce zici? - Vrei să zic veto.
- Zi! - Veto!
Corect.
Mascote, adunarea!
Ne opărim sub jugul Kellogg's de prea mult timp.
Cică dreptunghiul lor spațial nici n-are mascotă.
- Ne scot din scenă. - Exact, Crackle.
Nu ne-au dat o parte din afacere. Vă întreb asta.
Fără imaginea noastră,
fără magia noastră, ce mai rămâne?
O pungă de nutreț pe care noi o revigorăm.
Propun să facem circ și să dăm drumul câinilor de război.
Ne dau câini?
Nu, Snap, tolomacule.
A venit vremea să facem grevă.
Dacă am câine, îl aduc?
E loc și-n spate.
Acolo e plictiseală. Aici e acțiunea.
Ce se întâmplă acolo?
Trage pe dreapta!
O navă militară rusească a fost interceptată
lângă coasta Statelor Unite.
Era zahăr cubanez de contrabandă menit să destabilizeze mic-dejunul.
- Îți spun, soția e superbă. - Da.
S-a lucrat la ideea cu Jackie O.
O cheamă Kennedy. La ce te referi?
Forma cerealelor seamănă cu litera O.
Cheerio, Oreo, Jackie O.
Vorbește de război nuclear, idioților!
Pozele de supraveghere arată niște rachete nucleare uriașe.
Dar nu ne îngrijorează asta. Dacă navele astea
nu se întorc, o s-o iau razna.
Nu razna ca o rachetă nucleară.
Dar arată cât de supărat sunt. Sunt două feluri de „razna”.
E un „razna” emoțional
și e un „razna” în care moare toată lumea.
- Bine. Asta e. - Unde te duci?
Pun capăt la tot acum.
Știu cum funcționează navele.
Am fost copil bolnăvicios și mi-au luat o barcă.
Cum am ajuns așa departe?
Vorbim de mic-dejun. Se mai întâmplă.
- Știi, am construit orașul ăla. - L-am moștenit.
L-am moștenit.
Și cearta noastră amenință să-l distrugă.
Am hotărât să-ți dau zahărul.
Îi zic lui Hrușciov să nu atace America.
O să te asculte?
Poate, dacă-i ofer ceva valoros la schimb.
Ar vrea costumul lui William Howard Taft?
Nu știu ce e ăla, dar o să văd.
Vezi și asta!
Ce zici?
E sălbatic.
E vulgar.
Îmi place.
- Poate am construit companiile astea... - Le-am moștenit.
...două companii uriașe de cereale, că ne atragem atenția unul altuia.
Poate că așa e.
De ce te temi?
Nu mă tem.
- Ce e aia? - Ce?
E o formă de viață creată accidental și pe care vrem să o prindem
ca să nu se reproducă.
Voi ați făcut aia? Unde s-a dus?
În fine, unde rămăseserăm?
Am o dispoziție ciudată.
Salutare! Salutare! Edsel K trebuie să plătească!
- Ce vrem? - Demnitate.
- Când vrem? - Curând.
Ce vrem?
E timpul să tundem mascotele astea blănoase.
Nu există niciun laborator Acum știm și huiduim cu zor
Lasă asta! Cine ajunge primul pe raft câștigă concursul.
Ne trebuie doar un nume.
Am chemat niște publicitari de excepție de pe Madison Avenue.
Ce vrem?
Kellogg's.
Când auzi, e mai mult decât un nume.
E îmbrățișarea caldă a căminului, a familiei.
Și unde începe familia? Începe cu două inimi.
Ca două aluaturi,
singure în întuneric, împărțind o singură folie.
Imaginați-vă un soț venind de la muncă! Soția-l primește în neglijeu de satin
și îl conduce în dormitor cu o mișcare din unghia cu ojă roșie.
Încinge un prăjitor din apropiere,
dornic, de asemenea, să-i primească pateurile încinse.
Domnilor, vă prezint
Jelle Jolie de Martine Margeaux.
Știi că facem cereale pentru copii, nu?
Dacă doar asta vreți...
Sunt în oraș de șase ore. Ce-am văzut?
Pomi uscați și femei triste, singure.
Este alegerea voastră.
Raisin Bran și irelevanți
sau provocator și revoluționar.
Cine observă pomii uscați?
Taci, Herman!
Geniu în acțiune.
Disponibil și cu o notă obraznică de chocolat, Jelle Jolie Noir.
Și, în curând, Jelle Jolie Sensual.
Fără ambalaj, pentru îndrăzneți.
Plăcerea lui este și a ei.
- Nu e adevărat. - De ce?
Sărbătorim? Tăiem niște vită din aia pentru care sunteți celebri?
Agățăm o Jelle Jolie cu glezne groase
în orașul ăsta prăfuit?
Putem să ne gândim?
Aș accepta, dar nu prea știți să gândiți.
Aș ajunge pensionat pe faleza de la Stinson Beach
înainte să terminați voi genuflexiunile mentale.
- Roger. - Bine că n-am oprit motorul!
De ce sunt așa răi? E doar publicitate.
- Nu știu. - Nu mă prind.
Ce ai spus?
Tu n-o să înoți în Canalul Mânecii ca, apoi, să te îneci în șampanie.
Așa e.
Unde naiba este acest lac Swinson?
Ce ai spus?
Cred că m-ai auzit.
- Lucrează pentru mine! - Las-o moartă!
Nu vin la comandă.
Te voi suna.
- De la un telefon public. - Îți împrumut fisa.
Bună ședință!
Cine o să ne ajute să vindem chestia asta?
Cred că știu niște tipi.
Sunt din localitate.
Vreau să vă mulțumesc că ați venit.
Voi sunteți experții. Hai să începem!
„Jeleu cu fructe.” Ce?
Nu.
- „Încălzește și mănâncă.” - Nu.
„Ciugulituri pătrățoase.”
- Dificilă audiență! - Numele e esențial.
Dacă ne place, mâncăm.
Știți dacă Post le-a denumit?
Cred că oscilau între Plăci Proaspete
și Dale de Dextroză.
- Frate! - Sunt tari amândouă.
Lasă-mă puțin!
Salut! Ce faci?
Nu mai bine ne spui ce gust aveau?
Jeleul era tare?
Se scurgea?
Se coagula?
Haide!
Iau eu astea.
Știu să-i iau pe copii.
Ne trebuie conținutul de pectină, altfel, vă asasinez familia!
- Mai ușor! - Îți înec bunica!
De ce urli ca tata?
Nu urlam.
Ai dreptate. Urlam.
Vreți să știți adevărul?
Am luat o singură mușcătură
și m-a dat imediat pe spate!
A fost pateul cel mai delicios pe care l-am gustat.
N-ai gustat din ale noastre.
Dă-i!
Gustă asta!
Glumiți?
Ce e?
Are același gust. Ați făcut același lucru.
Toți fac asta. Coca Cola și Pepsi. Ford și Chevy.
- Numele este important. - Numele.
Mașina de fund l-a prins pe Butchie!
Mașinăria mea!
Câți, dle Cabana? Câți mai trebuie să moară?
- Ia mâinile! - Butchie, ești bine?
N-are nimic. Cum o să denumim chestia asta?
Aveți numele chiar acolo!
Prima literă din fiecare cuvânt.
„Toaster Repede Acasă Termină.”
„Pune O Placă.”
„Trat Pop.”
Trat Pop. Îmi place.
E chiar mișto!
E un nume codat secret, ca OZN sau NASA.
Sau sutien, „suport timpuriu englez”.
- Nu asta înseamnă. - Am motive să cred altfel.
Și eu.
Ce e?
Trat Pop.
Să vedem cum iese!
Trat Pop Kellogg's
Delicioase dimineața Delicioase la prânz
Delicioase seara Și când te simți dârz
Trat Pop Kellogg's
Gustare crocantă Mereu când ai chef de-o poantă
Pune-o pe farfurie Burtica să-ți îmbie
Delicios Trat Pop Kellogg's
Deci?
Ce crezi, EK?
E o comoară.
Nu rămâne decât certificarea de rutină
a domnului Mike Puntz, de la FDA.
Asta e partea ușoară.
E bun.
Dar cum rămâne cu mascotele?
Am rezolvat deja.
KELLOGG'S A CONCEDIAT MASCOTELE!
Păi, dle Kellogg,
o să afli că tigrul ăsta
are gheare.
PUNTZ DE LA FDA CERTIFICĂ NOUL PRODUS AZI
Lasă-mă să ies!
Dă-ne mai mult, Kellogg!
Mărește-ne salariul!
Mascote ale cerealelor
și patrioți mascote din toată țara,
adunați-vă în cuget și simțiri!
Întăriți perimetrul! Opuneți rezistență maximă!
Trimiteți ambii paznici!
- Unde dracu' e Puntz? - Nu știu.
- Iată, începem! - Bună dimineața!
- 'Neața, Mike! - 'Neața!
M-au băgat prin spate, ca pe un instalator.
Să începem!
- Și eu stau... aici. - Aici.
Chiar aici, da.
Poftim! Stai să te împing.
Așa.
- Da! - Da!
Am mai văzut gloate așa furioase.
Unde mă aflam?
Știți cum ne spun ăia de sus, de acolo?
Nu. Cum?
Boschetari de pâslă.
Și creaturi de covor.
Pixul ăsta l-am primit de la un coleg,
a fost un cadou accidental.
- Nu ne pasă. - Deci...
Micuța Debbie are gustări și unguent pentru iritațiile de la costum.
Fiindcă e vremea să luptăm.
- Da! - Da!
Hai să le arătăm ce se întâmplă când mințile limpezi nu câștigă.
Da!
Dle Kellogg, trebuie să vedeți asta.
Un director mare de la Kellogg mi-a spus
că au creat din greșeală o creatură-mutant din paste.
N-aș mânca nimic de la compania aia.
Sunteți președintele Post, concurența?
Eram concurenți. Acum, că noul nostru produs
Pătrățelul Rustic Post a fost certificat,
vom fi numărul unu.
Vor certifica un produs care vă va înlocui.
Huo!
Nu!
Așa că mai bine luptați din greu,
altfel, n-o să mai aveți un mic-dejun.
Să sară blana de pe ei!
- Da! - Da!
Înapoi!
Du-te, micule elf!
În frumusețea liliacului
S-a născut peste mare
Căpșuni.
- Afine. - E doar o aromă, Mike.
- Doar am schimbat culorile. - Au străpuns perimetrul.
Tigrul face caca.
- Nu-mi da drumul! - Nu-ți dau.
Suntem meniți împreună!
Nu!
Țineți minte ziua asta!
Fiindcă acum e compania noastră.
Snap, Crackle și Pop, misiunea este să oprim certificarea. Căutați-l pe Puntz!
Căutați-l pe Puntz!
Vă iubesc pe toți, sunteți speciali.
Când se mănâncă astea?
E un fel de mâncare?
E o gustare?
N-o să fie nimic, dacă n-o certifici. Dă-mi ștampila!
- N-o face! - N-ai pregătirea!
Să fac ce? Asta?
Prea târziu.
Chiar nu e mare scofală.
Ne-au învins.
Învinși de soarta crudă.
N-a fost soarta.
Ai oprit la Woolworth's pentru colierul cu colți și coarnele de viking.
Ai mare grijă, Crackle,
sau îți înfig un corn în ochi.
Retragere demnă.
Deschise sau închise?
Închise.
Așteptați!
Știți, e un produs grozav.
Mulțumesc.
„Nu crezi că ai băut destul în seara asta, Walter?”
Nu, dacă nu taci.
S-au autodepășit cu asta, Corky. Se numește Silly Putty.
Se întinde, sare și, printr-un mecanism puțin înțeles,
copiază paginile tipărite atunci când o lovești.
Ultima oră, revoltă la Kellogg's.
Dă-mi să văd! Când cerneala e proaspătă, merge bine.
Eu plătesc facturile.
O să beau cât naiba vreau.
Știri de ultimă oră din Battle Creek.
O gloată violentă de mascote de cereale
și-a atacat compania din cauza unui nou produs.
Un produs numit...
Nu-mi găsesc notițele.
Ne-a zdruncinat știrea asta.
Ei bine, cred că aș putea
să citesc de pe Silly Putty.
Un produs numit
Pop-Tart.
- Ce? - Ce a zis?
- I-a zis Pop-Tart. - A citit invers.
Pop-Tart? E Trat-Pop.
Nu mai e. 40 de milioane de oameni au auzit așa.
Maimuțoiul de la știri a stricat tot.
Pop-Tart nu sună ca arta pop a lui Andy Warhol?
- Nu va face nimeni legătura. - Am făcut-o eu.
Pop-Tart.
- Îmi place. - Da?
- Da.
Nu.
Da.
- Da. - Care naiba e diferența?
Schimbați cutiile și trimiteți-le!
Pop-Tart.
O să se vândă.
POST PĂTRĂȚELE RUSTICE
Spune-mi!
Cum adică n-ai cifrele de vânzări?
Sună-mă când le ai!
- Ce-a spus? - Au o defecțiune la centrală.
Toate liniile sunt ocupate. În ziua lansării!
Calmează-te! Poate e de la botulism.
Sper că asta e. Am produs Pop-Tart de cinci milioane de dolari.
Sper că ai cifrele. Scuipă tot!
Ce?
Serios?
Doamne!
Deci?
A cumpărat cineva Pop-Tart?
Toate magazinele din SUA
au vândut stocul în 60 de secunde.
Ce?
Ca lăcustele!
Copiii fac orice ca să pună mâna pe Pop-Tart.
Șase vânzători au fost mușcați. E demență.
E de la nume. Niciun copil nu vrea să fie cap-pătrat.
Cap-pătrat rustic? În niciun caz.
Am ajuns pe Lună.
Luna mic-dejunului.
Sunt cele mai tari două dreptunghiuri de la Cele zece porunci.
Dacă adăugăm glazură?
- Proastă idee! - Da.
Deci Kellogg's a redevenit regele din Battle Creek.
Și toți din companie erau fericiți.
Nu chiar toți.
Dle Ravenscroft, este adevărat că sunteți un model pentru copii?
Da, majestate.
Cel fel de model defechează
în holul unei companii legendare din America și strigă,
citez:
„Vă dau eu căcăreze Kellogg's!”
Regret asta.
Mâncasem un castron mare de Bran Flakes.
Harold von Braunhut și Chef Boyardee l-au crescut pe Eric,
creatura lor, ca pe propriul copil.
descoperind în final că nu puteau
să controleze un ravioli adolescent.
Eric! Ți-am spus să acoperi piscina.
Du-te dracu'!
- Auzi cum îmi vorbește fiul tău? - Când vorbește așa e fiul meu?
Vrei să ne certăm din nou pe tema asta?
Tom Carvel și Jack LaLanne au înțeles că fac parte din aceeași ipocrizie
și au deschis magazine alăturate.
- Eu îi slăbesc. - Iar eu îi îngraș.
UNIVAC a fost recrutat și trimis în Vietnam,
unde, conform subordonaților lui,
a avut idei și mai haotice.
Ce grozăvie!
După ce Kennedy le-a brânzit laptele mafioților,
conspiraționiștii au găsit cadrul 263 din filmarea Zapruder,
în care apare un lăptar într-un loc straniu,
pe colina înverzită.
Marjorie Post, una dintre primele femei CEO,
a ajuns simbol al emancipării femeii
și a construit un monument al feminismului,
pe care l-a numit Mar-a-Lago.
(ESTE ADEVĂRAT)
La final, Stan a spus veto carierei la Kellogg's și întregii culturi.
Stan? Nu poți să parchezi aici.
- Ce cap-pătrat ești! - Ce naiba mănânci?
Ceva inventat de mine, granola.
Și o să vă îngroape!
Nu e rău.
La muncă cu tine!
Nu doar mi-am trimis copiii la o facultate de sute de dolari...
- Frumos gazon! - ...dar am avut bani și de gazon.
Datorită succesului Pop-Tart, chiar și eu am devenit faimos.
Încântat, Bob! Se pare că ați dat lovitura.
Noi, la Kellogg's, adorăm mic-dejunul și am crezut că e vremea schimbării.
De ce e dreptunghiular?
- Pentagrama era luată, Johnny. - De diavol.
Ca mereu în lumea cerealelor, întotdeauna e o surpriză înăuntru.
Andy Warhol, creatorul artei pop.
Cele 15 minute ale tale s-au terminat, Cabana.
Numai eu pot să fiu derivat.
Mulțumită ambalajului cu folie de titan,
n-am pățit nimic.
Vrei să cred că ambalajul Pop-Tart oprește gloanțele?
Sunt aici, nu?
Și ce dracu' era creatura de ravioli?
Făceam mișto de tine. Oricum, a venit cineva să te vadă.
- Mamă! Tată! - Hai, George! Mergem acasă.
Bine, îți luăm ochelarii cu raze X.
Mulțumesc.
Salut!
Mamă, ai văzut aia?
Stai! Ce era aia?
UNFROSTED: BĂTĂLIA PENTRU POP-TART
Steve Schwinn, ești acolo?
La noi funcționează trenulețele și Snagglepuss.
Mă apuc imediat de lucru cu Snagglepuss.
Sunt atât de...
Vreau Deputy Dawg și Snagglepuss.
Haide, Marge...
Avem o slujbă simplă.
Mă provoci, Carvel?
Karajeana.
Nu. Karajeana.
A avut o fată numită Karajeana.
Pateuri cu fructe sau cum naiba le zice.
E o comedie, așa. Credeam că încerc să câștig un premiu.
Dă pateurile, moșule!
Încetinește!
Mike Diamond.
Frosty Tips.
Nu? Frosty Farms. Friendly Farms.
„Frosty Tips.”